Ezek az én szavaim, de nem az én hangom.
Ez Alex, a legjobb gép hang,
amit találtam,
és alapfelszerelésként jön minden Macintosh-sal.
Életem legnagyobb részében
egy pillanatig sem gondoltam a beszédképességre.
Olyan volt, mint a levegővétel.
Tévhitben éltem.
Miután a rákműtétek
elvették tőlem a beszéd, evés és ivás képességét,
be kellett lépnem ebbe a virtuális világba,
ahol részben egy számítógép él helyettem.
Az elmúlt napokban ragyogó
és magukat jól kifejező előadókat élveztünk itt a TED-en.
Valaha én is így beszéltem.
Talán nem voltam ilyen okos,
de legalább ilyen beszédes voltam.
Szeretném a mai előadásomat
magának a beszédnek szentelni,
és hogy a beszéd vagy annak hiánya
olyan elválaszthatatlanul része az ember identitásának,
hogy kikényszeríti egy új személyiség születését,
amikor az elveszik.
Mindazonáltal úgy találtam, hogy egy robot hangot
hallgatni hosszabb ideig
monoton lehet.
Szóval megkértem néhány TED barátomat,
hogy olvassák fel a szavaimat.
A feleségemmel, Chazzel kezdem.
Chaz Ebert: "Chaz állt mellettem három
kísérleten keresztül arra, hogy újraépítsék az állkapcsom,
és visszaadják a képességem a beszédre.
Amikor az első műtétre mentem
visszatérő nyálmirigyrák miatt
2006-ban,
azt hittem időben kijövök a kórházból,
hogy visszatérjek a film műsoromba,
"Ebert és Roper a moziban".
Előre felvettem elég anyagot,
hogy kitartson hat hétig az operáció
és a felépülés alatt.
Az orvosok lábszárcsontot vettek a lábamból
és szövetet a vállamről,
hogy egy új állkapcsot építsenek.
A nyelvem, a gégém és a hangszallagjaim
még egészségesek és érintetlenek voltak."
(Nevetés)
"Optimista voltam,
és a világon minden rendben volt.
Az első műtét nagy siker volt.
Megnéztem magam a tükörben
és elég jól néztem ki.
Két héttel később készen álltam arra, hogy hazamenjek.
Az iPodomon
egy Leonard Cohen dalt játszottam,
az 'I'm Your Man'-t,
az orvosaimnak és a nővéreknek.
Hirtelen, elkezdett katasztrofálisan ömleni a vérem.
Átszakadt a nyaki verőerem.
Szerencsére még mindig a kórházban voltam,
és az orvosaim pont ott voltak.
Chaz azt mondta,
hogy ha ez a szám nem olyan hosszú,
akkor már a kocsiban ültem volna hazafelé,
és ott halltam volna meg.
Szóval köszönöm, Leonard Cohen,
hogy megmentetted az életem."
(Taps)
"Volt egy második műtét --
ami 5-6 napig kibírta,
majd az is szétesett.
És egy harmadik kísérlet,
ami szintén egészen jól összetákolt,
amíg szét nem esett.
Egy brazil doktor azt mondta,
még soha senkit nem látott túlélni
egy nyaki ütőér átszakadást.
És mielőtt elhagytam a kórházat,
egy év kórházi kezelés után,
hétszer szakadt át
a nyaki ütőerem.
Nem volt egy bizonyos nap,
amikor valaki elmondta,
hogy soha nem fogok újra beszélni.
Csak úgy nyílvánvalóvá vált.
Az emberi beszéd
a lehellet ügyes manipulációja
a száj alkotta hangkamrában és
légzőrendszerben.
Meg kell tudnunk tartani és manipulálni a lehelletet,
hogy hangokat tudjunk képezni.
Tehát a rendszernek
nagyjából légmentesen kell zárnia,
hogy benntartsa a levegőt.
Miután elvesztettem az állkapcsom,
többé nem tudtam zárat alkotni,
és ezért a nyelvem,
és a többi hangképző szervem
haszontalanná vált."
Dean Ornish: "Először hosszú ideig
füzetekbe írtam üzeneteket.
Aztán próbáltam gépelni a laptopomon
és a beépített hangot használni.
Gyorsabb volt,
és senkinek sem kellett kibogoznia a kézírásom.
Kipróbáltam több géphangot, amik elérhetőek voltak online,
és több hónapig angol kiejtésem volt,
amit Chaz Sir Lawrence-nek hívott."
(Nevetés)
"Ez volt a legérthetőbb, amit találtam.
Aztán az Apple kiadta az Alex hangot,
ami a legjobb volt, amit hallottam.
Ismerte a különbséget
a felkijáltójel és a pont között.
Ha pontot látott, tudta, hogyan érzékeltesse,
hogy vége van a mondatnak, ahelyett, hogy a levegőben lógna.
Lehet mindenféle HTML kódot használni,
hogy irányítsuk a gép hangok időzítését és hanglejtését,
és kísérleteztem ezekkel.
Számomra mindegyiknek ugyanaz a problémája: túl lassúak.
Egy beszélgetés közben
gyorsan kell gépelnem és közbevágnom.
Az embereknek nincs ideje vagy türelme
megvárni, míg én kódokkal szórakozom
minden szónál vagy kifejezésnél.
De milyen jelentőséget tulajdonítunk a saját hangunknak?
Hogy befolyásolja a személyiségünket?
Amikor az emberek hallják Alexet kimondani
a szavaimat, törést éreznek?
Távolságot vagy disszonanciát képez
két személy között?
Milyen érzés volt, hogy nem tudtam beszélni?
Rosszul voltam, és még most is
távolinak érzem magam az emberiség főáramlatától.
Kényelmetlenül érzem magam, ha nincs velem a laptopom.
De még így is tisztában vagyok vele, hogy a legtöbb
embernek nincs türelme a nehézkes beszédemhez.
Chaz javasolta, hogy találjak egy céget, ami személyreszabott hangot gyárt
nekem a tévés hangom felhasználásával
az elmúlt 30 évből.
Először elleneztem.
Azt hittem hátborzongató lesz
a hangomat a számítógépből hallani.
Volt valami megnyugtató a hangban, ami nem az enyém volt.
De elhatároztam, hogy megpróbálom.
Felhívtunk egy céget Skóciában,
ami személyreszabott számítógépes hangokkal foglalkozik.
Még soha sem csináltak egyet korábban felvett anyagból.
Minden hangjukat egy előadóval vették fel
egy hangstúdióban.
De hajlandóak voltak megpróbálni.
Küldtem nekik több órányi hangfelvételt,
többek közt audio kommentárokat,
amiket filmek DVD kiadásához vettem fel.
És tényleg úgy hangzott, mint én.
Nem véletlenül: tényleg én voltam.
De nem volt ilyen egyszerű.
A felvételek a TV műsorból nem voltak túl hasznosak,
mert túl sok másfajta zaj is volt rajtuk --
filmzenék, vagy ahogy Gene Siskel vitatkozik velem."
(Nevetés)
"És a szavaimnak gyakran különleges nyomatéka volt,
amik nem illettek jól egy mondatba.
Mutatok egy példát ebből a hangból.
Ez néhány megjegyzés, amit akkor vettem fel,
amikor Chaz és én szerepeltünk az Oprah Winfrey műsorban.
És ez a hang, amit ifjú Rogernek hívunk,
vagy Roger 2.0-nak."
Roger 2.0: Kimondhatatlanul nagyszerű
újra itt lenni a műsorban.
Régóta beszélünk,
és most itt vagyunk újra.
Ez a számítógépes hangom első változata.
Még van mit fejleszteni,
de legalább úgy hangzik, mint én,
és nem mint HAL 9000.
Amikor először meghallottam,
beleborzongtam.
Amikor gépelek valamit,
ez a hang kimondja, amit gépelek.
Ha olvasok valamit, az én hangomon olvas.
Ezeket a szavakat előre beírtam,
mert nem gondoltam, hogy izgalmas
itt ülni és nézni, ahogy gépelek.
A hangot egy skót cég csinálta,
CereProc-nak hívják.
Jó érzés, hogy sok szó,
amit most hallanak, akkor hangzott el először,
amikor a 'Casablancát' és a
'Kane polgáltársat' kommentáltam.
Ez az első hang, amit magánembernek készítettek.
Több nagyon jó hang létezik számítógépre,
de mind úgy hangzik, mint valaki más,
míg ez a hang úgy hangzik, mint én.
Használni szeretném a tévében,
rádióban és az interneten.
Azoknak, akiknek szüksége van egy hangra,
tudniuk kell, hogy a legtöbb számítógépben van beépített beszélő rendszer.
Sok vak használja,
amikor internetes oldalakat olvasnak maguknak.
De meg kell mondjam, elsőosztályban
azt mondták, túl sokat beszélek,
és még mindig képes vagyok erre."
(Nevetés)
Roger Ebert: Mint hallják, úgy hangzik, mint én,
de a szavak föl-le ugrálnak.
Nem egy természetes ritmus.
A kedves emberek Skóciában még mindig fejlesztik a hangom,
és én optimista vagyok.
De eddig az Apple Alex hangja
a legjobb, amit hallottam.
Írtam erről egy blog bejegyzést,
és a színész, aki Alexet játszotta hozzászólt.
Azt mondta sok hosszú órányi anyagot vett fel
különböző hanglejtéssel a hanghoz.
Nagyon nagy mintaanyagra van szükség.
John Hunter: "Egész életemben be nem állt a szám.
Immár kiejtettem az utolsó szavaimat,
és már nem is tudom biztosan,
mik voltak azok.
Úgy érzem magam, mint annak a Harlan Ellison
történetnek a hőse: 'Nincs szám és üvöltenem kell'.
Szerdán David Christian elmagyarázta nekünk,
milyen rövid pillanatot képvisel az emberi faj
az univerzum életében.
Majdnem a teljes évmillióin és milliárdjain keresztül
egyáltalán nem volt élet a földön.
Az élet jelenlétének majdnem teljes hossza alatt
nem volt intelligens élet.
Csak azután, hogy megtanultuk átadni a tudást
egyik generációról a másikra,
vált lehetővé a civilizáció.
Kozmológiai léptékkel
ez kb. tíz perce volt.
Végül eljött az emberiség legfejletteb és legmisztikusabb eszköze,
a számítógép.
Ez nagyjából az én életemben történt.
Néhány híres korai számítógépet
a szülővárosomban, Urbanában építettek,
HAL 9000 születési helyén.
Amikor hallottam Salman Khan
fantasztikus előadását szerdán,
a Khan Academy weboldalról,
ami több száz tantárgyat tanít diákoknak a világ minden részéről,
hirtelen visszaemlékeztem.
1960 körül volt.
Mint helyi újságíró, aki még mindig középsikolába járt,
átküldtek az Illinois egyetem számítógép laborába,
hogy interjút készítsek
egy PLATO nevű valami készítőivel.
A betűk azt jelentették Programozott Logika
Automata Tanító Műveletekhez.
Egy számítógép segítette instrukciós rendszer volt,
ami akkoriban egy ILLIAC nevű számítógépen futott.
A programozók azt mondták, segíthet diákoknak a tanulásban.
Kétlem, hogy azon a napon 50 évvel ezelőtt
akárcsak álmodtak volna arról, amit Salman Khan elért.
De nem ez a lényeg.
A lényeg, hogy PLATO csak 50 évvel ezelőtt volt,
egy szemvillanás az időben.
Továbbfejlődött és valamilyen formában
egyre összetettebb számítógépeken futott,
egészen öt évvel ezelőttig.
Azt olvastam a Wikipedián,
hogy ezek a szerény kezdetek oda vezettek,
hogy PLATO megalapozta a fórumokat, üzenőfalakat,
az online tesztelést,
az emailt, a chat szobákat,
a kép nyelveket, az azonnali üzenetküldést,
a távoli képernyő megosztást,
és a multiplayer játékokat.
"Miután az első webböngészőt is Urbanában fejlesztették ki,
úgy tűnik a szülővárosom
Illinois szívében
a szülőhelye volt annak a virtuális
és online univerzum nagy részének, amiben ma élünk."
De nem a Kereskedelmi Kamarától jöttem."
(Nevetés)
"Olyan emberként vagyok itt, aki kommunikálni akar.
Mindez az én életemben törént.
Az 1970-es években kezdtem el számítógépen írni,
amikor az egyik első Atech rendszert telepítették
a Chicago Sun Times-nál.
Sorbanálltam az üzletben,
hogy megvegyem az egyik első Model 100-at.
És amikor azt mondtam az Oscar díjátadó sajtószobájában, hogy
be kéne szerelniük telefonvonalakat az internet kapcsolathoz,
nem tudták, miről beszélek.
Amikor megvettem az első asztali gépemet,
egy DEC Rainbow volt.
Emlékszik még valaki erre?"
(Taps)
"The Sun Times elküldött a cannes-i filmfesztiválra
egy bőrönd méretű hordozható laptoppal,
amit Porteram Telebubble-nek hívtak.
Akkor csatlakoztam a Compuserve-hez,
amikor kevesebb tagja volt,
mint ahányan ma Twitteren követnek."
(Nevetés)
CE: "Mindez egy
szempillantás alatt történt.
El sem tudjuk képzelni,
mi fog történni legközelebb.
Hihetetlenül szerencsés vagyok,
hogy ebben a történelmi pillanatban élek.
Szerencsés vagyok, hogy egyáltalán történelemben élek,
mert intelligencia és emlékezet nélkül
nincs történelem.
Évmilliárdokon keresztül
az univerzum anélkül fejlődött,
hogy bárki is észrevette volna.
Most az internet korában élünk,
ami egyfajta globális tudatot látszik teremteni.
És az internet miatt
olyan jól tudok kommunikálni,
mint korábban.
Az idő és a tér
egy dobozába születünk bele.
Szavakat és a kommunikációt használjuk,
hogy kitörjünk belőle,
és hogy elérjünk másokat.
Számomra az internet
egy hasznos eszközként indult,
és elengedhetetlenné vált
a mindennapi létezésemhez.
Nem tudok beszélni,
és nem tudok elég gyorsan gépelni.
A számítógépes hangok
sokszor nem elég fejlettek,
de a számítógépemmel
szélesebb körben tudok kommunikálni,
mint valaha bármikor.
Úgy érzem, hogy a blog,
az email, a Twitter és a Facebook
helyettesítik számomra
a mindennapi beszélgetést.
Nem jobb,
de a legjobb, ami a rendelkezésemre áll.
Lehetőséget adnak a beszédre.
Nincs mindenkinek annyi türelme,
mint a feleségemnek, Chaznek.
De online
mindenki ugyanazzal a sebességgel beszél.
Ez az egész kaland
tanulságos volt.
Valahányszor nem sikerült egy műtét,
egy kicsit kevesebb húsom és csontom maradt.
Most már egyáltalán nincs állkapcsom.
Miután szövetet vettek mindkét vállamból,
a műtétek után hátfájdalmaim vannak,
és nehezen járok.
Irónikus módon a lábaim rendben vannak,
a vállaim azok, amik lassítják a járást.
Ahogy ma látnak,
úgy nézek ki, mint az Operaház Fantomja."
De ez nem igaz.
(Nevetés)
(Taps)
"Természetes reakció ránézni valakire, mint én,
és azt feltételezni, hogy meg van hülyülve.
Az emberek --"
(Taps)
"Az emberek hangosan --"
Sajnálom.
Elnézést kérek.
(Taps)
"Az emberek hangosan és lassan beszélnek hozzám.
Néha azt hiszik, süket vagyok.
Vannak emberek, akik nem akarnak a szemembe nézni."
Higgyék el, nem szánta ezt --
mindegy, felolvasom.
(Nevetés)
Soha nem lenne szabad hagynod, hogy a feleséged ezt olvassa.
(Nevetés)
"Az emberi természet része
elfordítani a tekinteted a betegségtől.
Nem élvezzük, ha emlékeztetnek
a saját törékeny halandóságunkra.
Ezért vált az írás az interneten
életmentővé számomra.
A képességem, hogy írjak és gondolkodjak
egyáltalán nem szenvedett.
És az interneten az igazi hangom kifejezésre talál.
És találkoztam más mozgássérült emberekkel,
akik így kommunikálnak.
Az egyik Twitter barátom
csak a lábujjaival tud gépelni.
Az egyik legviccesebb blogot a weben
egy Smartass Cripple
nevű barátom írja."
(Nevetés)
"Írják be a Google-be és meg foja nevettetni Önöket.
Ezen emberek mindegyike azt mondja, így vagy úgy,
hogy a látszat
az nem a teljes valóság.
Szóval nem azért jöttem ide, hogy panaszkodjak.
Sok minden tesz boldoggá és felszabadulttá.
Úgy tűnik, pillanatnyilag,
rákmentes vagyok.
Úgy írok, mint valaha.
Dolgozom.
Hogyha ebben az állapotban lettem volna
néhány kozmológiai másodperccel korábban,
elszigetelt lennék, mint egy remete.
Be lennék börtönözve a fejembe.
Az emberiség tudásának robbanása miatt,
a digitális forradalom miatt,
van hangom,
és nem kell üvöltenem."
RE: Még valamit szeretnék hozzátenni.
Egy férfi elmegy a pszichiáterhez.
A pszichiáter azt mondja: "Maga őrült."
A férfi azt mondja: "Második véleményt kérek."
Erre a pszichiáter, "Rendben, ronda is."
(Nevetés)
Mindenki ismeri a mesterséges intelligencia tesztjét -- a Turing tesztet.
Egy emberi bíró beszélget
egy emberrel és egy számítógéppel.
Ha a bíró nem tudja megkülönböztetni a számítógépet az embertől,
a számítógép átment a teszten.
Javaslok egy tesztet a számítógépes hangoknak -- az Ebert tesztet.
Ha egy géphang sikeresen el tud mesélni egy viccet,
és olyan jól kezeli az időzítést és előadást, mint Henny Youngman,
akkor az a hang az, amelyiket akarom.
(Taps)