Mi a bipoláris zavar?
A "bipoláris" szó jelentése "két véglet".
A világon bipoláris zavarral küzdők milliói számára
az élet két különböző valóság -
az áradó jókedv és a depresszió között ingadozik.
Bár a bipoláris zavarnak számos változata ismert,
most nézzünk csak néhányat.
Az egyes típust szélsőséges magasságok jellemzik a mélységek mellett,
míg a kettes típusra a hosszú depresszív időszakok közé ékelődő
rövidebb, kevésbé szélsőségesen jókedvű időszakok jellemzőek.
A két véglet között ingadozó emberek számára
lehetetlennek tűnhet az egészséges élethez szükséges egyensúly megtalálása.
Az egyes típus szélsőségesen vidám periódusait mániás epizódként ismerjük,
amelynek hatására a beteg robbanékonynak vagy épp legyőzhetetlennek érzi magát.
Ám ezek az euforikus epizódok túlmutatnak az átlagos örömérzeten,
és aggasztó tüneteket okoznak, mint a rohanó gondolatok,
álmatlanság,
felgyorsult beszéd,
meggondolatlan cselekedetek,
és kockázatkereső viselkedés.
Kezelés nélkül ezek az epizódok egyre gyakoribbá
és erősebbé válnak,
és tovább is tartanak.
A bipoláris zavar depresszív fázisa számos formában nyilvánul meg:
rosszkedv,
csökkenő érdeklődés a hobbik iránt,
változások az étvágyban,
értéktelenség- vagy túlzott bűnösség érzet,
túl sok vagy túl kevés alvás,
nyughatatlanság vagy lassúság,
vagy épp állandó öngyilkos gondolatok.
Világszerte a felnőttek körülbelül egy-három százaléka tapasztalja
a bipoláris zavarra jellemző tünetek széles skáláját.
Közülük legtöbben a társadalom aktív, értékteremtő tagjai,
életüket, döntéseiket és kapcsolataikat
nem a betegség határozza meg,
ám sokuk számára súlyosak a következmények.
A betegség aláaknázhatja a tanulásban vagy munkában nyújtott teljesítményt,
a kapcsolatokat,
az anyagi
és a személyes biztonságot.
Mégis mi okozza a bipoláris zavart?
Kutatók szerint a fő tényező az agy bonyolult felépítése.
Az egészséges agy erős kapcsolatokat tart fenn az idegsejtek között,
az agy folyamatos erőfeszítéseinek köszönhetően tisztítja magát,
hogy megszabaduljon a nem használt vagy hibás idegkapcsolatoktól.
Ez a folyamat fontos, mert az idegpályáink térképként szolgálnak mindenhez,
amit teszünk.
Funkcionális MRI-vizsgálatok során
tudósok felfedezték, hogy az agy öntisztító képessége károsodott
a bipoláris zavarral élők esetében.
Ez azzal jár, hogy az idegsejtjeik megzavarodnak
és áttekinthetetlenül bonyolult hálózatokba rendeződnek.
Mivel csak zavaros jelzésekre hagyatkozhatnak,
ezek az emberek abnormális gondolatokat és viselkedésmódokat fejlesztenek ki.
Pszichotikus tüneteik is lehetnek.
Például zavaros beszéd és viselkedés,
tévképzetek,
üldözési mánia,
és hallucinációk is
megjelenhetnek a bipoláris zavar szélsőséges fázisaiban.
Ezt a dopamin nevű neurotranszmitter fokozott jelenlétének tulajdonítják.
Ám ennek ellenére sem tudjuk a bipoláris zavart egyetlen okra visszavezetni.
Valójában ez egy összetett probléma.
Például az agy amigdala nevű része szerepet játszik a gondolkodásban,
a hosszú távú memóriában
és az érzelmek feldolgozásában.
Az amigdalában a genetikai örökségtől a társadalmi traumákig számos tényező
okozhat abnormális működést és válthatja ki a bipoláris zavar tüneteit.
A betegség gyakran örökletes,
ebből tudjuk, hogy a genetika fontos szerepet játszik a kialakulásában.
Ám ez korántsem jelenti azt, hogy létezik egy konkrét bipoláris gén.
Valójában a bipoláris zavar kialakulásának valószínűségét
számos gén kölcsönhatása okozza,
és egyelőre nem értjük pontosan, miféle kölcsönhatásokról van szó.
Az okok összetettek,
következésképpen a betegséget diagnosztizálni és vele élni nem könnyű.
Ennek ellenére a bipoláris zavar kordában tartható.
A lítium például segíthet féken tartani a kockázatos viselkedési mintákat,
mivel stabilizálja a beteg hangulatát.
A kedélyjavító gyógyszerek csökkentik az abnormális agyműködést,
ezáltal megerősítik az életképes idegkapcsolatokat.
A kezelés során gyakran alkalmaznak antipszichotikus gyógyszereket is,
amelyek megváltoztatják a dopamin hatásait,
illetve szükség esetén
az elektrokonvulzív kezelést is alkalmazzák,
amely gondosan irányított rohamot idéz elő az agyban.
Egyes bipoláris betegek elutasítják a kezelést
attól tartva, hogy elhalványulnak az érzelmeik
és elvész a kreativitásuk.
Ám a modern pszichiátria gondosan igyekszik ezt elkerülni.
Az orvosok ma személyre szabják a kezelést,
hogy a gyógyszerek és terápiás kezelések olyan kombinációját nyújtsák,
amely lehetővé teszi, hogy a beteg a lehető legteljesebb életet élje.
A kezelések mellett a betegségben szenvedők
már apró változtatásokkal is nyerhetnek.
Ilyen például a rendszeres testmozgás,
a megfelelő alvási szokások,
a tartózkodás a drogoktól és az alkoholtól,
és persze a család és a barátok elfogadó és együttérző viselkedése.
Fontos észben tartani, hogy a bipoláris zavar betegség,
nem a beteg hibája,
és nem a beteg teljes identitása,
ráadásul olyasmi, ami féken tartható
a testi tüneteket enyhítő orvosi kezelések,
a barátok és a család elfogadó és megértő viselkedése
és a bipoláris zavarban szenvedők öngyógyító viselkedése által,
ami lehetővé teszi az egyensúly meglelését.