Dakle, u središtu smo žestoke debate
o tome kako će veštačka inteligencija da promeni ljudsko društvo.
Jeste li pak razmišljali o tome kako će VI preoblikovati
vaš odnos sa neljudskim svetom?
Ovo su bioakustični aparati za snimanje.
I provela sam godine izučavajući kako naučnici koriste uređaje poput ovih,
u kombinaciji sa VI,
kako bi slušali skrivene zvuke prirode
i dešifrovali neljudsku komunikaciju.
Skrivene zvuke,
jer se veći deo akustične komunikacije u prirodi
dešava u vidu visokog ultrazvuka, koji je iznad vašeg čujnog opsega,
ili dubokog infrazvuka, koji je ispod vašeg čujnog opsega.
Pustiću vam zvuk.
Želim da poslušate i pokušate da pogodite ko ili šta je ovo.
(Zvuk cvrkutanja)
Dakle, to je bio šišmiš.
To je bio ultrazvuk šišmiša, snimljen iznad vašeg čujnog opsega,
ali usporen kako biste mogli da ga čujete.
Bilo je to oglašavanje na vrhuncu sezone parenja.
Naučnici mogu da dešifruju ovaj zov,
pa bi prevod uzorka sa šišmišovskog na ljudski bio, da citiram:
„Obrati pažnju.
Ja sam šišmiš Pipistrellus nathusii, preciznije, mužjak.
Zovem se X. Ovde slećem
i delimo isti društveni identitet i ista sredstva komunikacije.”
Za udvaračku žvaku od strane šišmiša, nije loše.
(Smeh)
Naučnici su snimili milione sličnih vokalizacija šišmiša
i dešifrovali su mnoge upotrebom VI.
A otkrili su da šišmiši imaju dijalekte
koje prenose s kolena na koleno,
kao i da mladi šišmiši uče da govore baš poput vas,
slušajući odrasle oko sebe
i uzraćajući brbljanjem dok ne progovore govorom odraslih šišmiša.
Šišmiši imaju daleko složeniju komunikaciju nego što smo mislili,
a oni su tek jedan od brojnih primera.
Poslušajte ovo.
(Melodični zvuci cvrkutanja)
Ovo su orke koje žive baš ovde u Sališkom moru.
Naučnici mogu da dešifruju pojedinačno glasanje orki upotrebom VI
i otkrili su da orke takođe prenose svoje dijalekte
s kolena na koleno.
Ispostavilo se
da orke i šišmiši nisu jedina bića koja proizvode ultrazvuk.
Moljci, miševi, bube, pacovi.
Čak i neki od naših najmanjih rođaka primata poput ovog tarzijera.
Na drugom kraju, dubokim infrazvukom,
slonovi, kitovi,
tigrovi i neke ptice proizvode zvuk.
Kada bismo prvi put saznali za ove tajne zvukove sveta,
često bismo bili iznenađeni jer su ljudi skloni ubeđenju
da ono što ne možemo da zapazimo ne postoji.
Te nam zato mnogo toga promiče.
Jedan od mojih omiljenih primera je ovaj paun.
Vama ovo izgleda kao vizuelni vid udvaranja,
I jeste.
Međutim, ovaj paun takođe proizvodi veoma glasan infrazvuk svojim repom,
koji ne možete da čujete, ali paunice mogu.
A to je za njih važan činilac u izborima vezanim za parenje.
Dakle, ovaj paun izvodi rok koncert.
(Smeh)
Sad, živimo sa paunima više milenijuma,
ali smo to tek sad shvatili.
Naučnici su takođe mislili da su kornjače neme
i da majke kornjače napuštaju gnezda nakon što polože jaja.
Međutim, upravo smo otkrili da mladunčad amazonske kornjače
komuniciraju kroz ljuske pre nego što se izlegu
kako bi uskladili trenutak svog rođenja
i potom prate glasanje svojih majki do bezbednosti vode.
Čak su i bića bez ušiju izuzetno osetljiva na zvuk.
Ovo je larva korala.
Kada se koralne larve rode, obično u masovnom događaju mrešćenja
nekoliko dana nakon punog meseca, bivaju isprane na obalu.
Nekada su naučnici mislili da su ove malene larve,
ove sićušne tačke koje vidite ovde,
bespomoćne i da ih vetar, talasi i struje nasumično bacakaju okolo.
Međutim, ispostavilo se da su larve korala akustički usklađene.
Mogu da čuju zvuke zdravih grebena.
Mogu da čuju zvuk svog matičnog grebena, svog roditeljskog grebena,
i plivaju nazad kući kilometrima otvorenog okeana.
Dakle, ovo su sićušna stvorenja bez centralnog nervnog sistema.
Međutim, mislimo da to postižu pomoću ovih dlaka
koje vidite na spoljašnjosti njihovih tela.
Prilično liče na dlake u vašim ušima
koje vam sada omogućavaju da me slušate,
te možete da zamislite larvu korala donekle poput izvrnutog uha,
izuzev što je njihovo čulo sluha daleko osetljivije od vašeg
jer čuju celokupnim telom.
Čak i naša planeta proizvodi zvuk.
Zvuci vulkana, zemljotresa, tako niski, jaki i moćni,
putuju veoma daleko,
prolazeći kroz tlo, kamen, pa čak i čvrste zidove.
Poslušajte ovaj hidrotermalni izvor duboko ispod okeana.
(Duboki ritmični šum)
U prirodi, zvuk je svuda, a tišina je iluzija.
Naučnici takođe slušaju široki raspon
komunikacije među vrstama.
Ovaj šišmiš koristi ultrazvuk da bi ulovio ovog moljca.
Njegov eholokacijski talas je nanišanjen na njegov plen,
ali i moljac emituje ultrazvuk.
Ometa sonar šišmiša u pokušaju bekstva.
I ova biljka emituje ultrazvuk, koji varira u zavisnosti od njenog stanja.
Naučnici su obučili algoritam da sluša ovu biljku.
Pukim slušanjem
može da prepozna sa oko 70 procenata tačnosti
da li je biljka zdrava, dehidrirana ili povređena.
Ovo je, usput, istraživanje koje je prošlo stručnu recenziju.
Mi ne možemo da čujemo ove zvuke, ali mislimo da mnogi insekti mogu.
Da li ovo znači da ljudi mogu da koriste digitalnu tehnologiju
da jednog dana komuniciraju sa drugim vrstama?
Pa, neki naučnici veruju u to
i koriste mašinsko učenje kako bi pokušali da dešifruju akustiku drugih vrsta.
Postoje ekipe kompjuterskih naučnika, lingvista i biologa
koji rade na dešifrovanju bioakustike ulješure.
Takođe prave čitave rečnike.
Pa imamo slonovski rečnik sa hiljadama zvukova.
Slonovi, na primer, imaju specifičan signal za pčele.
Volela bih da sa vama podelim jedan od ovih zvukova.
Snimljen je u trenutku velike radosti i slavlja,
na rođenju novog mladunčeta.
(Slonovi urlaju)
(Aplauz)
Što dalje osluškujemo drvo života,
to je složenija komunikacija među vrstama.
Poslušajte ovu pčelu.
(Zujanje pčele)
Sad poslušajte ovu maticu pčele.
(Matica trubi)
Mislili ste da znate kako zvuče pčele. U redu.
Pčelinja komunikacija je neverovatno složena.
Zasnovana je na akustici, položaju tela, prostoru, vibracijama.
Matica ima sopstvene signale.
Naučnici kodiraju ove signale u robote.
Ovaj robot pokušava, ali ne uspeva
da komunicira sa košnicom.
Pčele ga uglavnom ignorišu ili napadaju.
Međutim, jednog dana, nadamo se,
pronalazači se nadaju da će ovaj robot da komunicira dovoljno dobro
kako bi omogućio naučnicima da prate zdravlje košnice.
Zar to ne bi bila dobra stvar?
Neki veruju da bi komunikacija među vrstama pomogla u negovanju
uvažavanja i empatije prema prirodi,
dok drugi veruju da je istinski neuviđajno i neetički
prisluškivati i delovati na ovaj način.
A tu bi mogao da postoji i zaista veliki nedostatak.
Poslušajte ovog crvendaća.
(Ptica cvrkuće)
Ovo zapravo nije crvendać.
Radi se o dipfejku
koga je napravila umetnica Dejzi Ginzberg upotrebom VI.
Pametno, lepo.
Razmislite pak o potencijalnoj zloupotrebi od strane lovaca i krivolovaca.
Komunikaciji među vrstama su potrebne jake etičke barijere.
A i svakako je možda malčice egocentrično misliti
da bi druge vrste uopšte želele da komuniciraju s nama.
(Smeh)
Dakle, šta ako bismo koristili bioakustiku
za nešto što ima trenutnu praktičnu vrednost
kao što je poduzimanje nečega po pitanju naše ogromne krize u biodiverzitetu.
Vratimo se na koralne grebene.
Poslušajte ovaj zvuk zdravog grebena.
(Zvuci cvrkutanja, kreketanja i šištanja)
Veoma živahno, zar ne?
Međutim, koralni grebeni nestaju.
Ako biste danas posetili većinu koralnih grebena,
čuli biste nešto nalik ovome.
(Statički zvuk)
Naliči morskom gradu duhova.
Kada gubimo vrste, gubimo i glasove.
Kada izgubimo pejzaže, izgubili smo i zvučne pejzaže.
Postoji tračak nade.
Zdravi zvuci grebena koje ste upravo čuli
mogu da se koriste u regeneraciji koralnih grebena.
Naučnici to rade.
Malčice je poput muzikoterapije za prirodu.
Ovo neće rešiti sve probleme sa kojima se koralni grebeni suočavaju,
iznad svega, klimatske promene.
Međutim, ako se pozabavimo ogromnom epidemijom zvučnog zagađenja
koje povređuje i ubija morska bića,
mogli bismo koristiti bioakustiku u obnavljanju dela biodiverziteta.
Bioakustika bi mogla i da pomogne u zaštiti životinja u pokretu.
Ovo mladunče kita je ubio brod.
Tragično, ali ovo je čest uzrok smrti severnoatlantskih arktičkih kitova,
jedne od najugroženijih vrsta u svetu.
Kako bismo se pozabavili ovim,
naučnici trenutno pokreću novi bioakustički program
blizu istočne obale Severne Amerike
kako bi izvršili triangulaciju lokacija kitova
i u realnom vremenu preneli informacije kapetanima brodova.
Brodovi potom moraju da uspore, stanu i sklone se s puta.
Nijedan arktički kit nije umro od udara broda u ovoj zoni
otkad je program pokrenut.
(Aplauz)
Dakle, ovo bi moglo da spasi vrstu.
Razmislite o tome.
Pre nekoliko decenija smo harpunima skoro istrebili ove kitove.
Danas smo izumeli tehnologiju
koja omogućuje zajednici od manje od 400 kitova,
pukim pevanjem
da navodi kretanje destina hiljada brodova
u vodomeđi koja je dom desetinama miliona ljudi.
Jednoga dana bi ove kitovske staze mogle da budu svuda po okeanima.
Za orke koje žive ovde u Sališkom moru,
radilo bi se o pravom trenutku jer ih je svega nekoliko desetina ostalo.
Poslednja misao.
Pre oko 400 godina,
izumitelji mikroskopa su bili zadivljeni otkrićem
sveta mikroba.
Pojma nisu imali da će njihov izum dovesti do otkrića DNK
i mogućnosti manipulisanja životnim kodom.
Otprilike u isto vreme,
izumitelji teleskopa su zurili u zvezde,
ne znajući da će njihov izum omogućiti čovečanstvu da se osvrne nazad kroz vreme
do postanka univerzuma.
Optika izmešta čovečanstvo iz središta solarnog sistema,
iz središta kosmosa.
Bioakustika izmešta čovečanstvo iz središta drveta života.
Daleko smo sličniji nego što smo mislili.
Danas koristimo bioakustiku da zaštitimo vrste
i dešifrujemo njihovu komunikaciju,
ali verujem da ćemo sutradan moći da koristimo bioakustiku
zajedno sa mašinskom inteligencijom
kako bismo istražili granice biološke inteligencije.
Mnoge biološke inteligencije su veoma različite od naše,
ali nisu manje vredne istraživanja.
I možda jednog dana u spekulativnoj budućnosti,
umesto ljudskog bića ovde na sceni,
možda će bioakustika omogućiti orki da održi TED govor.
(Smeh)
Zašto da ne?
Deliće priče orki o izbegavanju brodova,
udarima vazdušnih topova i ljudskim lovcima,
priče o očajničkoj potrazi za poslednjim preostalim lososom,
priče o pokušajima preživljavanja na ovoj prelepoj planeti
u ovom suludom trenutku
u našoj eri neobuzdane ljudske kreativnosti
i ekološkog vanrednog stanja bez presedana.
E to bi bile ideje vredne deljenja.
(Zvuci cvrkutanja)
(Aplauz)