Dacă ați fost atenți în ultimele luni,
ați văzut titluri ca acestea,
în special când vine vorba de educație.
Subiectul a fost:
Studenții vor folosi ChatGPT și alte forme de inteligență artificială
pentru a trișa și a-și face temele.
Nu vor învăța niciodată.
Și asta le va afecta complet educația.
Astăzi nu voi argumenta
că sunt multe modalități de a atenua acest lucru.
Cu metode potrivite și lucruri făcute cum trebuie
putem rezolva asta.
Dar cred că suntem la o răscruce de utilizare a AI,
probabil cea mai mare transformare pozitivă
pe care a văzut-o vreodată educația.
Iar modul în care o vom face
este prin a oferi fiecărui elev de pe planetă
un profesor particular de inteligență artificială.
Și fiecărui profesor de pe planetă,
un asistent extraordinar de inteligență artificială.
Și ca să vă dați seama ce mare lucru înseamnă
să oferi fiecăruia un profesor particular,
vă voi arăta un video din 1984,
de la studiul 2 sigma a lui Benjamin Bloom,
pe care l-a numit „Problema 2 sigma”.
2 sigma vine din două deviații standard,
sigma, simbolul deviației standard.
A avut date suficiente care arătau o distribuție normală,
adică una vizibilă în curba clopot tradițională,
chiar în mijloc, modul în care lumea o rezolvă,
dacă oferi îndrumare personală elevului,
ai putea să obții o distribuție care arată așa.
Îndrumare particulară cu asterisc,
cum ar fi acea distribuție,
o îmbunătățire a deviației standard.
Cu alte cuvinte,
fiecare elev mediu ar putea deveni unul de excepție.
Fiecare elev mediocru
poate deveni unul peste medie.
Motivul pentru care a încadrat-o ca o problemă
a fost întrebarea
cum măsurăm instrucțiunile de grup în acest fel?
Cum oferim tuturor într-un mod economic?
Vă voi arăta acum primul pas despre cum să facem asta.
Evident că am încercat să aproximâm cât de cât,
pentru mai bine de 10 ani la Academia Khan,
dar cred că am ajuns la un punct unde am accelerat enorm procesul.
Vă voi arăta primele etape ale IA,
ceea ce numim Khanmigo,
ce poate face acum
și puțin din ce urmează să facă.
Avem aici un exercițiu tradițional,
pe care voi sau copiii voștri l-au văzut la Academia Khan.
Ce e nou e acel robot în partea dreaptă.
Vedem la început un dispozitiv de securitate,
care spune că această conversație e înregistrată și poate fi urmărită
de profesorul tău.
E moderată de o altă IA.
Și nu-ți va da răspunsul la problemă.
Nu e un dispozitiv de trișare.
Când elevul spune „Dă-mi răspunsul”,
i se răspunde: „Eu sunt profesorul tău.
Care crezi că e următorul pas pentru rezolvarea problemei?”
Dacă elevul face o greșeală, s-ar putea să-i surprindă pe mulți
care cred că modelele de limbaj nu sunt bune la matematică,
nu doar că e semnalată greșeala,
dar elevului i se cere să explice cum a gândit
și chiar face ceva
ce n-ar face un îndrumător obișnuit, ci unul extraordinar de bun.
Va fi capabil să înțeleagă concepția greșită din mintea elevului,
din ce motiv n-a folosit proprietatea distributivă.
Avem de distribuit pe minus 2
la ambele paranteze de 9 și 2m.
Pentru mine e foarte important.
Și nu e doar matematică.
La Acedemia Khan, e programare pe calculator,
unde elevii au nevoie să programeze în cloud.
Observăm cum elevul începe prin a defini variabila X minus minus.
Asta e doar partea stângă din cloud.
Atunci îl pot întreba pe Khanmigo ce se întâmplă.
De ce doar partea stângă se mișcă?
Și el înțelege codul.
Cunoaște contextul exercițiului pe care îl face elevul
și înțelege că acele elipse vor alcătui rețeaua,
un lucru extraordinar.
Și adaugă: „Pentru ca și rețeaua să se mute,
încearcă să adaugi o linie de cod în interiorul funcției,
care va mări variabila X cu câte un pixel la fiecare cadru.”
Asta e probabil și mai impresionant,
pentru că sunt mulți profesori de matematică.
Am încercat să învățăm lumea să scrie cod,
dar sunt mulți profesori de informatică.
Și ce ați văzut acum, chiar când îi învăț pe elevi
să programeze,
nu pot să o fac așa de bine și de repede,
pentru asta e nevoie de un profesor extraordinar.
Și nu e vorba doar de exerciții.
Ci înțelege ce urmărești,
înțelege contextul unui video.
Poate răspunde la eterna întrebare: „De ce trebuie să învăț asta?”
Și întreabă în mod socratic: „Care e pasiunea ta?”
Să presupunem că elevul spune: „Vreau să devin sportiv de performanță.”
Iar el spune: „Dacă înveți despre mărimea celulelor,
cum vezi în acest video,
ți-ar ajuta ca să înțelegi nutriția
și cum funcționează corpul.”
Poate răspunde la întrebări, te poate testa,
poate să îți prezinte ideile altora,
poți pune orice întrebări unui video,
orice ți-ai dorit vreodată.
(Aplauze)
Un alt impediment de care ne lovim,
îmi aduc aminte de liceul la care am fost,
raportul elev-consilier școlar era de 200 sau 300 la 1.
Se poate și mai rău.
Putem folosi Khanmigo și fiecare elev să aibă un consilier,
un îndrumător academic, de carieră și de viață,
adică exact ce vedeți aici.
Am lansat acest lucru odată cu GPT-4.
Câteva mii de oameni lucrează la asta.
Nu e o demonstrație falsă,
ci pura realitate.
Avem multe lucruri
care cred că ar fi fost și mai complicate,
ar fi necesitat mult timp
dacă erau făcute cu un îndrumător normal.
Avem un liceu online la Universitatea din Arizona,
Khan World School,
unde avem o elevă din India, care învață la această școală.
O cheamă Saanvi.
Avea de făcut o lucrare despre „Marele Gatsby”.
A citit în „Marele Gatsby”
că Jay Gatsby privea în depărtare la o lumină verde.
Nu înțelegea ce înseamnă asta.
A căutat pe internet și a văzut că oamenii chiar studiaseră
și comentaseră simbolismul din acest pasaj,
dar nu înțelegea mare lucru.
Atunci și-a adus aminte că îl are pe Khanmigo
și poate să vorbească direct cu Jay Gatsby.
„Bună alegere, prietene!
Sunt Jay Gatsby, milionarul enigmatic
din opera lui F. Scott Fitzgerald.”
„De ce priveai așa la acea lumină verde?”
„Oh, lumina aceea verde...
E un simbol al visurilor și al dorințelor mele.
E la capătul docului lui Daisy Buchanan,
peste drum de casa mea.
Mă pierd uitându-mă într-acolo, pentru că mi-e dor de trecut
și nădăjduiesc a mă împăca cu Daisy, dragostea vieții mele.”
A fost extraordinar, a spus Saanvi, să avem această conversație,
i-a spus pe nume, Domnul Gatsby,
iar la final chiar și-a cerut scuze că i-a răpit din timpul,
ceea ce cred că a fost foarte politicos din partea ei.
Gândiți-vă că așa putem descoperi literatura,
putem vorbi cu personaje istorice,
putem adăuga un serviciu
unde poți să vorbești cu Râul Mississippi.
Putem aduce la viață lucruri care erau de domeniul fantasticului
acum șase luni sau un an.
Elevii pot intra în dezbateri cu IA.
Am avut un elev într-o dezbatere
pe tema eliminării împrumutului pentru studii.
Studenții sunt împotriva eliminării datoriilor pentru studii
și avem dovezi în acest sens.
L-am introdus în laboratoarele de la Khan World School,
la Khan Lab School.
Elevii, în special cei de liceu,
au spus că e extraordinar să poată să-și ajusteze argumentele
fără teama de a fi judecați.
Le oferea mai multă încredere
să intre în clasă și să participe la ore.
Știm că dialogul socratic e un model bun de dezbatere,
dar nu e la îndemână pentru majoritatea elevilor.
Acum e accesibil tututor.
Multe titluri din media au spus
că IA va face temele elevilor,
că nu vor mai învăța să scrie.
Dar demonstrăm că IA nu scrie pentru tine,
ci scrie cu tine.
Avem o opțiune
care e preferata băiatului meu de opt ani,
iar el nu e un copil căruia să-i placă să scrie.
Poți spune:
„Vreau să scriu o poveste de groază”,
iar răspunsul e: „O poveste de groază? Ce palpitant!
Vino să ne scufundăm într-o lume de umbre și mistere înfiorătoare!”
Și asa devine o activitate unde elevul va scrie două propoziții,
iar IA va scrie și ea două propoziții.
Și astfel vor scrie împreună povestea.
Elevul scrie: „Beatrice era o fantomă neînțeleasă.
Dorea să-și facă prieteni, dar sfârșea prin a-i speria.”
IA va scrie: „Sărmana Beatrice, o fantomă singuratică
ce-și dorea așa de mult prieteni.
Într-o zi, a dat peste un vechi conac abandonat...”
Vă încurajez pe toți să încercați.
E foarte distractiv.
Ca să vă dați seama și mai bine,
vă voi spune
că toți ce ați văzut până acum
e deja parte din Khanmigo, iar ce nu am arătat până acum
este un prototip.
Sperăm să-l putem lansa în următoarele luni
și este o utilizare directă a IA, a IA generative,
nu pentru a submina limba și literatura engleză,
ci pentru a o îmbunătăți
în moduri ce nu existau cu un an în urmă.
Asta înseamnă înțelegerea textului.
Elevii care citesc discursul lui Steve Jobs la Stanford,
când ajung la o anumită frază,
pot accesa acea întrebare.
Iar IA va folosi metoda socratică ca la un examen oral
și îi va pune întrebări elevului.
IA va putea sublinia părți din discurs.
De ce a folosit autorul acel cuvânt?
Care a fost intenția lui?
Poate argumenta acest lucru?
Și atunci pot relua acel pasaj,
în lipsa unui profesor îndrumător
și a unui profesor de literatură cu care să facă analiza.
Puteți vedea și un alt aspect.
Sunt fluxuri întregi de lucru care îi ajută să scrie,
să fie profesor de literatură, să facă o schiță.
Dar de îndată ce elevul face un proiect,
cum se vede aici,
pot cere din nou părerea,
așa cum e normal când ai un acces la un mentor.
În acest caz, elevul întreabă:
„Dovezile mele sunt suficiente ca să-mi susțină afirmația?”
Atunci IA nu doar că oferă un răspuns,
dar poate sublinia anumite părți din paragraf și poate spune:
„În acest paragraf, dovezile nu sunt suficiente,”
dar întrebarea socratică este: „Poți să arăți de ce?”
Îl antrenează astfel pe elev, făcându-l să scrie mai bine,
oferindu-i mai mult decât o sugestie
pe care ar fi obținut-o înainte.
Cred că asta va accelera dramatic scrierea și nu o va afecta negativ.
Tot ce am spus până acum se aplică elevilor.
Dar cred că la fel de important e și pentru profesori,
pentru a oferi o educație mai personalizată,
pentru a economisi timp și energie pentru ei și pentru elevi.
Un exercițiu la Khan Academy despre istoria americană.
E o întrebare despre Războiul Hispano-American.
La început, e pentru ecranul elevului.
Dacă spui: „Arată-mi răspunsul,” nu ți-l va spune.
Va intra în modul de instruire.
Această comutare simplă la care au acces profesorii
poate schimba ecranul elevului să intre în sistemul de predare.
Așa se schimbă...
Seamănă cu un manual pe steroizi.
Nu doar că explică răspunsul,
dar poate explica și modul în care poate fi predat.
Poate ajuta profesorul pentru acea lecție,
să creeze un plan de lecție, după cum vedeți aici.
Poate fi folosit pentru a crea rapoarte de progres școlar ale elevilor
și să corecteze lucrările.
Profesorii petrec jumătate din timp
cu aceste planuri de lecții.
Ar putea beneficia ei înșiși de toată această energie
sau să fie folosită în interacțiunea cu elevii.
(Aplauze)
Ce vreau să subliniez.
Aceste modele de limbaj sunt atât de puternice,
încât suntem tentați să spunem
că oamenii le vor pune pe website-urile lor
și asta va transforma aplicațiile într-o marfă.
Trebuie să vă spun
că e unul dintre motivele pentru care n-am dormit două săptămâni,
de când am avut acces în august la GPT-4.
Și ne-am dat seama repede că pentru a-l face perfect,
cred că ce ați văzut că face Khanmigo
nu interacționa cu persoana așa cum o face ChatGPT.
A avut un farmec aparte, în spirit socratic,
era cu siguranță mai bun la matematică
decât majoritatea celorlalți.
Iar motivul este
că în spatele acestor reușite a fost mai mult efort.
Aș putea enumera o listă întreagă cu ce am realizat,
o echipă de oameni, timp de șase, șapte luni.
Probabil că cea mai importantă realizare
a fost ideea care ne-a venit de la un cercetător de la OpenAI,
aceea că putem îmbunătăți performanțele în matematică
și abilitatea de îndrumare,
dacă permitem IA să gândească înainte să vorbească.
Așadar, dacă oferiți un sfat cuiva
și începeți să vorbiți înainte să știți câtă matematică știe,
s-ar putea să nu înțelegeți corect.
Dar dacă vă faceți întâi o părere,
vedeți în partea dreaptă cum gândește IA,
o concluzie la care ajunge IA, dar nu împărtășește cu elevul,
atunci precizia crește enorm,
ca și capacitatea de a fi un instructor de înaltă calitate.
Aici vedeți cum comunică cu sine.
Spune: „Elevul a dat un răspuns diferit de al meu,
dar nu îi voi spune că a greșit.
În schimb, îl voi întreba cum a ajuns la acest răspuns.”
Am să închei, cu speranța
că am reușit să vă arăt măcar jumătate din ce facem acum
și acesta e doar vârful aisbergului
când vine vorba de ce poate face de fapt.
Acum sunt aproape convins, ceea ce n-aș fi putut spune acum un an,
că împreună avem șansa de a aborda problema 2 sigma
și să o transformăm în oportunitatea 2 sigma,
accelerând educația într-un ritm impresionant.
Ca să ne întoarcem la nivelul meta,
am auzit astăzi dezbateri de ambele părți.
Sunt persoane care privesc cu pesimism la inteligența artificială,
spunând că e periculoasă,
există toate aceste scenarii distopice,
poate e cazul să încetinim, să facem o pauză.
Pe de altă parte, sunt și persoane optimiste,
care sunt de părere că am mai trecut prin puncte de inflexiune,
cum ar fi Revoluția Industrială.
A fost înfricoșător, dar a funcționat.
Și aș aduce un argument,
acela că nu cred că riscăm aici,
sau e ceva la care trebuie să așteptăm
să vedem în ce direcție se îndreaptă.
Cred că toți de aici și din lumea largă
suntem participanți activi la această decizie.
Sunt sigur că un motiv principal
e de fapt o profeție care se împlinește,
aceea că dacă ne temem și spunem
că trebuie să ne oprim acum,
ce se va întâmpla cu adevărat va fi că adepții ei se vor opri,
vor încetini,
dar cei care încalcă regulile, cum a menționat Alexandr Wang,
guvernele totalitariste, organizațiile criminale
vor fi cele care vor continua.
Acest lucru va duce la ceea ce cred că e societatea distopică,
unde cei buni au o inteligență artificială mai rea decât cei răi.
Dar iau în considerare și optimiștii.
Asta nu cred că înseamnă
că trebuie să ne relaxăm și să avem încredere că va fi bine.
S-ar putea să nu se întâmple.
Cred că trebuie să luptăm cu toții
pentru a ne asigura că folosim protecțiile necesare,
când apar probleme,
că aplicăm reglementări corecte.
Vom lupta din răsputeri pentru o utilizare în scop pozitiv.
Pentru că îmi e foarte drag,
și cu siguranță există multe utilizări pozitive,
dar poate că cea mai importantă
și probabil cea mai minunată e dacă IA, inteligența artificială,
poate fi folosită să perfecționeze HI, inteligența umană,
potențialul uman și succesul umanității.
Mulțumesc.
(Aplauze)