Pet Mičel: Donela si nam slike iz "Jemen Tajmsa".
Provedi nas kroz njih,
i upoznaj nas sa drugačijim Jemenom.
Nadia Al-Sakaf: Pa, drago mi je što sam ovde.
I želela bih da podelim sa svima vama
neke od slika koje možete videti danas u Jemenu.
Ova slika prikazuje jednu revoluciju
koju su pokrenule žene.
I pokazuje žene i muškarce
kako vode zajednički protest.
Druga slika
je popularnost istinske potrebe za promenama.
Tu ima toliko je puno ljudi.
Intenzitet ustanka.
Ova slika prikazuje da je revolucija
pružila mogućnosti za usavršavanje,
za obrazovanje.
Ove žene uče o prvoj pomoći
i o svojim pravima u skladu sa ustavom.
Volim ovu sliku.
Samo sam želela da pokažem
da je preko 60 odsto jemenskog stanovništva
mlađe od 15 godina starosti.
I nisu bili uključeni u proces donošenja odluka,
a sada su u prvom planu na vestima,
podižu zastavu.
Engleski -
videćete, ovo su farmerke
i helanke
i engleski izraz -
mogućnost da se sa svetom podeli
ono što se dešava u našoj zemlji.
I izraz je takođe
doneo talente.
Jemeni koriste crtaće
i umetnost,
slike, stripove,
da kažu svetu i jedni drugima
o onome što se dešava.
Naravno, uvek postoji i tamna strana.
I ovo je samo jedna od manje odvratnih slika
revolucije
i cene koju moramo da platimo.
Solidarnost
miliona Jemena širom zemlje
koji zahtevaju samo jednu stvar.
I na kraju, puno ljudi kaže
da će jemenska revolucija
slomiti zemlju.
Da li će biti kao u mnogim drugim zemljama?
Da li će biti druga Somalija?
Ali želimo da kažemo svetu da, ne,
pod jednom zastavom, i dalje smo jemenski narod.
PM: Hvala ti na tim slikama, Nadia.
I one, na puno načina,
pričaju drugačiju priču
od priče o Jemenu,
koja je često u vestima.
A opet, i ti sama
pobijaš sve te stereotipe.
Pa, popričajmo o ličnoj priči za trenutak.
Tvoj otac je ubijen.
"Jemen Tajms" već ima
jaku reputaciju u Jemenu
kao nezavistan list na engleskom jeziku.
Kako si onda
odlučila i preuzela odgovornost
da vodiš jedne novine,
naročito u vreme konflikta?
NA: Pa, prvo da vas upozorim
da nisam tradicionalna devojka iz Jemena.
Pretpostavljam da ste već primetili.
(Smeh)
U Jemenu, većina žena je pod velom
sede iza vrata
i nisu veliki deo društvenog života.
Ali ima toliko potenicijala.
Da mogu da vam samo pokažem moj Jemen.
Volela bih da možete da vidite
Jemen kroz moje oči.
Onda biste znali
da je tamo toliko puno toga.
Ja sam privilegovana jer sam rođena u porodici,
otac je uvek ohrabrivao dečake i devojčice.
Govorio je da smo jednaki.
I bio je izvanredan čovek.
Čak i moja majka - dugujem svojoj porodici -
priču.
Studirala sam u Indiji.
Na trećoj godini, postala sam zbunjena
jer sam bila Jemenka,
ali sam takođe imala
puno prijatelja na fakultetu.
Vratila sam se kući i rekla,
"Tata, ne znam ko sam.
Nisam Jemenka, nisam Indijka."
A on je rekao "Ti si most."
I to ću zauvek čuvati u srcu.
I od tada, ja sam most,
i puno je ljudi prešlo preko.
PM: Ne bih rekla.
NA: Ali pomaže da se kaže
da neki ljudi utiču na promene
u društvu.
I kada sam postala glavni urednik
posle mog brata, zapravo -
moj otac je preminuo 1999.
a onda i moj brat 2005 -
i svi su se kladili da neću uspeti.
"Šta ova devojka dolazi i pravi se važna
zato što je to njen porodični biznis" ili tako nešto.
Bilo je jako teško na početku.
Nisam htela sukobe sa ljudima.
Ali uz svo poštovanje
prema svim muškarcima, naročito starijim,
nisu me hteli tu.
Bilo je vrlo teško, znate,
da se nametne autoritet.
Ali žena mora da uradi šta mora da uradi.
(Aplauz)
I prve godine,
morala sam da otpustim polovinu muškaraca.
(Smeh)
(Aplauz)
Dovedem više žena.
Dovedem mlađe muškarce.
I sada imamo polno-uravnoteženu redakciju.
Još jedna stvar je da je to pitanje profesionalizma.
Dokazati ko si i šta možeš da uradiš.
I ne znam da li ću se hvaliti sada,
ali samo u 2006. godini
osvojili smo tri međunarodne nagrade.
Jedna od njih je "IPI"
Nagrada za Pionira slobodnih medija.
Tako da je to bio odgovor
svim Jemenima.
I želim da osvojim poen ovim,
jer je moj muž u dvorani tamo.
Možeš li, molim te, da ustaneš, (nejasno).
On je moja velika podrška.
(Aplauz)
PM: Treba da napomenemo
da radi sa tobom u novinama.
Ali kada treba preuzeti odgovornost
i upotrebiti je kao ti,
postala si most
između starijeg i tradicionalnog društva
i onog koje upravo stvaraš u novinama.
Uz promene radnika,
mora da si naišla na još jednu sliku
na koju uvek naiđemo, naročito ako su u pitanju žene,
a ima veze sa spoljašnjom slikom,
odećom, žene pod velom.
Kako si se borila sa tim
na ličnom nivou
a kako žene koje su radile za tebe?
NA: Kao što znate,
slika o jemenskim ženama je, puno crnog
i velom pokrivene žene.
I to je istina.
I ima puno toga
jer žene ne mogu, nisu slobodne,
da pokažu svoje lice sebi.
Puno je tradicionalnog nametanja
od strane figura autoriteta
kao što su muškarci, dede i babe i tako dalje.
A to je i ekonomsko osnaživanje
i mogućnost za ženu da kaže,
"Ja doprinosim ovoj prodici isto, ili više,
nego ti".
I što žene postaju snažnije,
to će više biti u mogućnosti da sklone veo, na primer,
ili da voze sopstveni auto
ili da imaju posao ili da mogu da putuju.
Tako da je drugo lice Jemena
zapravo ono
koje se nalazi iza vela.
I zapravo je ekonomska samostalnost
ono što ženama omogućava da ga sklone.
I ja ovo radim kroz ceo svoj rad.
Pokušavam da ohrabrim mlade devojke.
Počeli smo sa time da mogu da ga skinu u kancelariji.
A posle toga, mogu da ga skinu na zadacima.
Jer nisam verovala da novinar može biti novinar sa -
kako ćeš pričati sa ljudima ako ti je lice pokriveno?-
i tako dalje; to je samo pokret.
I ja sam uzor u Jemenu.
Puno ljudi se ugleda na mene.
I puno mladih devojaka se ugleda na mene.
I moram da im dokažem da, tako je, možeš da budeš udata,
možeš da budeš majka,
i možeš da budeš poštovana u društvu,
ali u isto vreme,
to ne znači da (treba da budeš) samo jedna u gomili.
Možeš da budeš ti i imaš svoje lice.
PM: Ali to što se lično pokazuješ -
i daješ dugačiju sliku
jemenskih žena,
ali i onog što si učinila mogućim
za žene koje rade za novnine -
da li te je to lično dovelo u opasnost?
NA: Pa, "Jemen Tajms" je tokom 20 godina,
prošao kroz mnogo toga.
Bili smo proganjani;
novine su zatvarali više od tri puta.
To su nezavisne novine,
ali recite to glavnima.
Misle da ako ima bilo čega protiv njih,
onda smo novine opozicije.
I vrlo, vrlo teško vreme.
Neki moji reporteri su bili uhapšeni.
Bili smo na nekim suđenjima.
Moj otac je ubijen.
Danas je situacija mnogo bolja.
Stvorili smo kredibilitet.
I u vreme revolucija ili promena kao danas,
vrlo je važno da nezavisni mediji imaju svoj glas.
Vrlo je važno
da odete na YemenTimes.com,
i vrlo je važno
da slušate naš glas.
I to je verovatno nešto
što ću podeliti sa vama
u zapadnim medijima, verovatno -
kako ima puno stereotipa -
kad se razmišlja o Jemenu kao jednom okviru:
ovo je Jemen.
I to nije fer.
Nije fer za mene, ni za moju zemlju.
Puno reportera dolazi u Jemen
i želi da napiše priču o Al-Kaidi ili terorizmu.
I htela bih da podelim sa vama:
bio je jedan reporter koji je došao.
Hteo je da uradi dokumentarac
o nečemu što su njegovi urednici hteli.
A na kraju je pisao o priči koja je čak i mene iznenadila -
hip hop -
da ima mladih Jemena
koji se izražavaju
kroz ples i "puchu puchu".
(Smeh)
Ono. (PM: Rep, brejkdens.)
Da, brejkdens.
Nisam baš toliko stara.
Samo nisam u toku.
(Smeh)
(Aplauz)
PM: Jesi, jesi.
Zapravo, taj dokumentarac
je dostupan putem interneta, postoji video.
NA: ShaketheDust.org
PM: "Razmrdaj prašinu." (NA: "Razmrdaj prašinu.")
PM: ShaketheDust.org.
I sasvim sigurno pruža drugačiju sliku Jemena.
Govorila si o odgovornosti štampe.
I sigurno, kad pogledamo
načine na koje smo se odvojili od drugih
i stvorili strah
i opasnost,
često zbog nedovoljno znanja,
nedostatka pravog razumevanja,
kako ti se čini
način na koji, zapadna štampa naročito,
pokriva ovo i sve ostale priče iz regiona,
ali posebno, iz tvoje zemlje?
NA: Pa, postoiji jedna izreka koja kaže,
"Plašiš se nepoznatog
i mrziš ono čega se plašiš."
Radi se zapravo o nedostatku istraživanja.
Skoro kao "Uradi domaći," -
malo uključivanja.
I ne možete da radite padobransko izveštavanje -
samo uskočite u zemlju na dva dana
i mislite da ste uradili domaći i priču.
Tako da želim
da svet upozna moj Jemen,
moju zemlju, moje ljude.
Ja sam jedan primer, i ima drugih koji su kao ja.
Možda nas nema tako puno,
ali ako se promovišemo
kao dobar, pozivitan primer,
biće i drugih - muškaraca i žena -
koji će najzad premostiti jaz -
opet, dolazimo do mosta -
između Jemena i sveta
i govoriće prvo
o prepoznavanju
i onda o komunikaciji
i saosećanju.
Mislim da će Jemen biti
u lošem položaju
u naredne dve-tri godine.
To je prirodno.
Ali posle te dve godine, a to je cena koju smo spremni da platimo,
staćemo ponovo na noge,
ali u novom Jemenu
sa mlađim i snažnijim ljudima -
demokratskim.
(Aplauz)
PM: Nadia, mislim da si nam upravo dala
vrlo drugačiju sliku Jemena.
I sasvim sigurno, ti sama i ono što radiš
su nam dali pogled u budućnost
koju ćemo prijvatiti
i biti im zahvalni.
Sve najbolje.
YemenTimes.com
NA: I na Twitter-u takođe.
PM: Znači, priključena si.
(Aplauz)