Pat Mitchell: Donijeli ste nam slike iz Yemen Times-a.
I provedite nas kroz njih,
i upoznajte nas s drugim Jemenom.
Nadia Al-Sakkaf: Drago mi je što sam ovdje.
I voljela bih podijeliti sa svima vama
neke od slika koje se događaju u današnjem Jemenu.
Ova slika prikazuje revoluciju
koju su započele žene.
I pokazuje muškarce i žene
kako vode mješovite prosvjede.
Druga slika
prikazuje popularnost stvarne potrebe za promjenama.
Toliko puno ljudi je tamo.
Intenzitet ustanka.
Ova slika prikazuje kako je revolucija
pružila mogućnost za usavršavanje,
za obrazovanje.
Ove žene uče o prvoj pomoći
i o svojim pravima u skladu s ustavom.
Volim ovu sliku.
Samo sam željela pokazati
kako je preko 60 posto jemenskog stanovništva
mlađe od 15 godina.
I nisu bili uključeni u proces donošenja odluka,
a sada su u prvom planu u vijestima,
podižu zastavu.
Engleski --
vidjeti ćete, to su traperice
i tajice,
i engleski izraz --
sposobnost dijeljenja sa svijetom
onoga što se događa u vašoj zemlji.
I izraz je također
donio talente.
Jemenci koriste crtiće
i umjetnost,
slike, stripove,
kako bi rekli svijetu i jedni drugima
o tome što se događa.
Očito, uvijek postoji tamna strana toga.
I ovo je samo jedna od manje odvratnih slika
revolucije
i cijene koju moramo platiti.
Solidarnost
milijuna Jemenaca širom zemlje
koji zahtjevaju samo jednu stvar.
I na kraju, puno ljudi kaže
kako će jemenska revolucija
slomiti zemlju.
Hoće li biti kao u mnogim drugim zemljama?
Hoće li to biti druga Somalija?
Ali mi želimo reći svijetu, ne,
pod jednom zastavom, mi smo i dalje Jemenci.
PM: Hvala ti za ove slike, Nadia.
I one na mnogo načina
pričaju drugačiju priču
od priče o Jemenu,
one koja je često u vijestima.
I opet, ti sama
pobijaš sve te stereotipe.
Pa, popričajmo malo o osobnoj priči na trenutak.
Tvoj otac je ubijen.
Yemen Times već ima
jaku reputaciju u Jemenu
kao nezavisan list na engleskom jeziku.
Kako si onda
odlučila i preuzeti odgovornost
da vodiš jedne novine,
posebno u vrijeme sukoba?
NA: Pa, prvo da vas upozorim
kako ja nisam tradicionalna djevojka iz Jemena.
Pretpostavljam kako ste već primjetili.
(Smijeh)
U Jemenu, većina žena je pod velom
i sjede iza vrata
i ne predstavljaju veliki dio društvenog života.
Ali ima toliko potencijala.
Voljela bih kada bih vam mogla pokazati svoj Jemen.
Željela bih da možete vidjeti
Jemen kroz moje oči.
Onda biste znali
kako postoji toliko toga za napraviti.
A ja sam privilegirana jer sam rođena u obitelji,
moj otac je uvijek poticao dječake i djevojčice.
On bi rekao da smo jednaki.
A on je bio izuzetan čovjek.
Čak i moja majka -- dugujem to svojoj obitelji --
priča.
Studirala sam u Indiji.
I na mojoj trećoj godini, postala sam zbunjena
jer sam bila Jemenka,
ali sam također imala
puno prijatelja na fakultetu.
Vratila sam se kući i rekla,
"Tata, ne znam tko sam.
Nisam Jemenka, nisam Indijka".
A on je rekao, "Ti si most".
I to ću zauvijek čuvati u srcu.
I od tada, ja sam most,
i puno je ljudi prešlo preko njega.
PM: Ne bih rekla.
NA: Ali pomaže kada se kaže
kako neki ljudi utječu na promjene
u društvu.
I kada sam postala glavna urednica
poslije mog brata, zapravo --
moj otac je preminuo 1999.
a onda i moj brat 2005. --
i svi su se kladili kako neću uspjeti.
"Zbog čega ova mlada djevojka dolazi i pravi se važna
jer je to njen obiteljski posao", ili nešto slično.
Bilo je jako teško isprva.
Nisam se htjela sukobljavati s ljudima.
Ali uz svo dužno poštovanje
svim muškarcima, a posebno starijim muškarcima,
oni me nisu htjeli u blizini.
Bilo je jako teško, znate,
nametnuti moj autoritet.
Ali žena mora učiniti ono što mora učiniti.
(Pljesak)
I u prvoj godini,
morala sam otpustiti polovicu muškaraca.
(Smijeh)
(Pljesak)
Uključiti još žena.
Uključiti mlađe muškarce.
I tako danas imamo izbalansiraniju redakciju.
Druga stvar je da se ovdje radi o profesionalizmu.
Rdai se o tome da pokažeš tko si i što možeš napraviti.
I ne znam hoću li se hvaliti sada
ali samo u 2006. godini
osvojili smo tri međunarodne nagrade.
Jedna od njih je "IPI",
Nagradu za pionira slobodnih medija.
Tako da je to bio odgovor
svim Jemencima.
I želim osvojiti bod ovdje,
jer moj se muž nalazi u dvorani ovdje.
Ako se molim te možeš ustati, [nejasno].
Bio mi je velika podrška.
(Pljesak)
PM: I morali bismo naglasiti
kako radi zajedno s tobom na novinama.
Ali kada treba preuzeti odgovornost
i iskoristiti je kao ti,
postala si most
između starijeg i tradicionalnijeg društva
i onog koje upravo stvaraš novinama.
Uz promjene zaposlenika,
sigurno si naišla na još jednu sliku
na koju uvijek naletimo, posebno kada su u pitanju žene,
a ima veze s vanjskom slikom,
odjećom, žene pod velom.
Kako si se borila s time
na osobnoj razini
a kako žene koje su radile za tebe?
NA: Kao što znate,
slika o jemenskim ženama je slika jako crnih
i velom prekrivenih žena.
I to je istina.
I puno toga je
zbog toga što žene nisu u mogućnosti, nisu slobodne,
pokazati svoja lica samima sebi.
Puno je tradicionalnog nametanja
koje dolazi od autoriteta
poput muškaraca, djedova i baka i tako dalje.
A to je i ekonomsko osnaživanje
i mogućnost za žene da kaže,
"Ja doprinosim ovoj obitelji jednaki, ili više,
nego ti".
I što žene postaju sve snažnije,
to će biti više u mogućnosti da skinu veo, na primjer,
ili da voze vlastiti auto
ili da imaju posao ili da mogu putovati.
Tako da je drugo lice Jemena
zapravo ono
koje se nalazi iza vela.
I zapravo je ekonomska samostalnost
ono što ženama omogućuje da ga maknu.
I ja to radim kroz cijeli svoj rad.
Pokušavam ohrabriti mlade djevojke.
Počeli smo s time da ga mogu skinuti u uredima.
A nakon toga, mogu ga skinuti na zadacima.
Nisam vjerovala da novinar može biti novinar s --
kako ćeš pričati s ljudima ako ti je lice pokriveno? --
i tako dalje; to je samo pokret.
I ja sam primjer u Jemenu.
Puno ljudi se ugleda na mene.
I puno mladih djevojaka se ugleda na mene.
I ja im moram dokazati, točno, možete biti udane,
možete biti majke,
i još vas uvijek mogu cijenit u društvu,
ali u isto vrijeme,
to ne znači kako biste trebale biti jedna u gomili.
Možeš biti ti i imati svoje lice.
PM: Ali to što se osobno pokazuješ --
i daješ drugačiju sliku
jemenskih žena,
ali i onoga što si učinila mogućim
za žene koje rade za novine --
je li te to osobno dovelo u opasnost?
NA: Pa, Yemen Times je tijekom 20 godina,
prošao kroz mnogo toga.
Bili smo proganjani;
novine su zatvarali više od tri puta.
To su nezavisne novine,
ali recite to onima koji donose odluke.
Misle da ako ima bilo čega protiv njih,
onda smo novine opozicije.
I jako, jako teško vrijeme.
Neki moji reporteri su bili hapšeni.
Bili smo na nekim suđenjima.
Moj otac je ubijen.
Danas je situacija bitno bolja.
Stvorili smo kredibilitet.
I u vrijeme revolucija ili promjena kao danas,
jako je važno da nezavisni mediji imaju svoj glas.
Jako je važno
da odete na yementimes.com,
i jako je važno
da slušate naš glas.
I to je vjerojatno nešto
što ću podijeliti s vama
u zapadnim medijima, vjerojatno --
kako ima puno stereotipa --
kad se razmišlja o Jemenu kao jednom okviru:
ovo je Jemen.
I to nije fer.
Nije fer za mene, ni za moju zemlju.
Puno reportera dolazi u Jemen
i oni žele pisati o Al-Qaeda-i ili terorizmu.
I samo želim s vama podijeliti:
bio je jedan novinar koji je došao.
Htio je napraviti dokumentarac
o nečemu što su njegovi urednici htjeli.
A na kraju je pisao o priči koja je čak i mene iznenadila --
hip hop --
da ima mladih Jemenaca
koji se izražavaju
kroz ples i "punchu punchu".
(Smijeh)
Ono. (PM: Rap, breakdance.)
Da, breakdance.
Nisam baš toliko stara.
Samo nisam u tijeku.
(Smijeh)
(Pljesak)
PM: Jesi, jesi.
Zapravo, taj dokumentarac
je dostupan putem interneta, postoji video.
NA: ShaketheDust.org.
PM: "Prodrmaj prašinu". (NA: "Promrdaj prašinu".)
PM: ShaketheDust.org.
I sasvim sigurno pruža drugačiju sliku Jemena.
Govorila si o odgovornosti tiska.
I sigurno, kada pogledamo
načine na koje smo se odvojili od drugih
i stvorili strah
i opasnost,
često zbog nedovoljno znanja,
nedostatka pravog razumjevanja,
kako ti se čini
način na koji, zapadni tisak posebno,
pokriva ovu i sve ostale priče iz regije,
ali posebno, iz tvoje zemlje?
NA: Postoji izreka koja kaže,
Plašite se onoga što ne poznajete
i mrzite ono čega se bojite".
Radi se zapravo o nedostatku istraživanja.
Skoro kao "napravi domaću zadaću", --
malo uključivanja.
I ne možete padobranski izvještavati --
skočiti u zemlju na dva dana
i misliti kako ste napravili domaću zadaću i priču.
Tako želim
da svijet upozna moj Jemen,
moju zemlju, moje ljude.
Ja sam primjer, i postoje drugi poput mene.
Možda nas nema toliko puno,
ali ako nas se promovira
kao dobre, pozitivne primjere,
doći će drugi -- muškarci i žene --
koji će na kraju premostiti jaz --
opet, kada smo kod mosta --
između Jemena i svijeta
i govoreći prvo
o pepoznavanju
i onda o komunikaciji
i suosjećanju.
Mislim kako će Jemenci biti
u lošem položaju
u slijedeće dvije-tri godine.
To je prirodno.
Ali poslije te dvije godine, a to je cijena koju smo spremni platiti,
stati ćemo ponovno na noge,
ali u novom Jemenu
s mlađim i snažnijim ljudima --
demokratskim.
(Pljesak)
PM: Nadia, mislim da si nam upravo dala
bitno drugačiju sliku Jemena.
I sasvim sigurno, ti sama i ono što radiš
su nam dali pogled na budućnost
koju ćemo prigrliti
i biti zahvalni.
I puno sreće ti želim.
YemenTimes.com.
NA: I na Twitteru također.
PM: Dakle uključeni ste.
(Pljesak)