Nagy hatalmú király, aki azzal, hogy szakított Rómával,
örökre megváltoztatta országa történelmét.
De karizmatikus reformer volt-e vajon, vagy kegyetlen zsarnok?
Minden kiderül a tárgyalás során: Történelem kontra VIII. Henrik.
Bíró: Csendet! Lássuk, mit tárgyalunk ma. Ez aztán a fess fickó!
Védő: Valóban, uram. VIII. Henrik híres uralkodó,
aki megreformálta az államegyházat, a közigazgatást,
és országát elindította a modernizáció útján.
Ügyész: Tiltakozom. Kegyetlen, lobbanékony és pazarló király volt,
aki legkevésbé sem törődött a népével, épp úgy, ahogy hat feleségével sem.
Bíró: Hat feleségével?
Védő: Igen, uram. Henrik első házasságát
már gyermekkorában elrendezték. Aragóniai Katalint csak azért vette el,
hogy Anglia és Spanyolország szövetségét megszilárdítsa.
Ügyész: Mely szövetséget tekintet nélkül népe érdekeire, aztán félresöpört.
Védő: Henrik nagyon is szívén viselte népe sorsát.
Fontos feladatának tartotta, hogy fiúörököst adjon a dinasztiának,
és ezt Katalin több mint 20 év házasság után sem tudta biztosítani.
Ügyész: Uram, az örökösödés ügye két emberen múlik.
Védő: Hm. Az ország stabilitása érdekében Angliának új királynőre volt szüksége,
a pápa viszont nem érvénytelenítette a házasságot, hogy Henrik újranősülhessen.
Bíró: Vagyis a király pácban volt. Egy pápával nem lehet vitatkozni.
Ügyész: A király mégis ezt tette.
Alapjaiban rendítette meg országa vallási hagyományait.
Az angol egyházat elválasztotta Rómától,
és ezzel évszázadokig tartó küzdelem vette kezdetét.
Védő: Henrik mindössze megbízható honi vezetőket nevezett ki egyháza élére,
és alattvalóit felszabadította a korrupt római katolikus egyház befolyása alól.
Azzal viszont, hogy a reformáció radikális eszméit elutasította,
lehetővé tette, hogy népe megtartsa vallási hagyományai nagy részét.
Ügyész: Tiltakozom! Az egyház mindig is szeretett és népszerű intézmény volt,
mely megnyugvást és könyörületet hozott az embereknek.
Henriknek köszönhetően, az egyházi földeket elkobozták,
kórházakat zártak be, és értékes rendházi könyvtárak tűntek el örökre –
gazdagítva a koronát.
Védő: A bevétel egy részéből új székesegyházakat építettek,
és világi iskolákat nyitottak.
Anglia számára fontos volt,
hogy az ország ügyeit ne Rómában, hanem otthon intézzék.
Ügyész: Úgy érti, Henrik irányítása alatt.
Védelem: Ez nem igaz. A király összes reformtervét megszavazta a parlament.
Akkoriban egyetlen országban sem volt a népnek beleszólási joga a kormányzásba.
Ügyész: A király a parlamentet használta saját akaratának szentesítésére,
közben zsarnokként uralkodott, és azokat, kinek hűségében kételkedett, kivégeztette.
Áldozatául esett Morus Tamás, a nagyszerű államférfi és filozófus,
a király egykori barátja és tanácsadója.
Az új királynőt, Boleyn Annát, aki miatt megosztotta az országot, kivégeztette.
Bíró: Kivégeztette a saját feleségét?
Védő: Nem Henrik akarta így.
A királynőt és a király miniszterét, Thomas Cromwellt
hatalom elleni összeesküvéssel vádolták.
Ügyész: A tárgyalás színjáték volt.
Henrik jóváhagyása nélkül a királynőt nem tudták volna elítélni.
Mellesleg a királyt nem sújtotta le különösebben az eset:
11 nappal később feleségül vette Seymour Johannát.
Védő: Aki, megjegyzem, végül fiút szült neki,
biztosítva ezzel a királyság jövőjét...
bár az új királynő sajnálatos módon gyermekágyban meghalt.
Ügyész: A királyt ez a tragédia sem rettentette el attól,
hogy újabb átgondolatlan házasságra lépjen Klevei Annával.
Ezt puszta szeszélyből érvénytelenítette, és mellékesen Cromwellt is kivégeztette.
De még ez sem volt elég. Hamarosan feleségül vette Howard Katalint,
Boleyn Anna unokatestvérét, hogy aztán őt is kivégeztesse.
Védő: Házasságtörésen kapták, amit be is vallott!
A király Parr Katalinnal kötött utolsó házassága viszont,
végül sikeres volt.
Ügyész: A hatodik! Ez is csak azt mutatja, milyen gátlástalan volt az uralkodó:
hagyta, hogy pártoskodás és ármány uralja az udvart,
miközben semmi más nem érdekelte, csak az élvhajhászat és önmaga csodálata.
Védő: A nagyság a királyi szerepkör része, példa az alattvalók előtt.
Tanult tudós volt, zenész, a művészetek bőkezű patrónusa,
emellett kiváló harcos és sportoló.
A fényűző tornák, melyeket rendezett,
messze vitték Anglia jó hírét.
Ügyész: Emellett viszont mind bel-, mind külpolitikája katasztrofális volt.
Francia hadjáratai és Skócia brutális lerohanása kiürítette a kincstárat.
Ennek kompenzálására a pénzt leértékelte, ami aztán inflációhoz vezetett.
A földbirtokosok válaszként megvonták a parasztságtól a legelőhasználati jogot,
és ezzel koldusbotra juttatták őket.
Védő: De ezekből a koldusokból hamarosan szabad kisbirtokosok lettek.
A bekerítéseknek köszönhetően hatékonyabb lett a földművelés, több a munkalehetőség,
ez adta később az ipari forradalom alapját.
Enélkül Anglia sosem lett volna az, ami,
úgy, ahogy Henrik nélkül sem.
Bíró: Hát, akárhogy volt is,
abban mindannyian egyetérthetünk, hogy ezen a képen nagyon jól fest.
Buzgó hívő, aki szakított az egyházzal.
Tanult ember, aki tudósokat végeztetett ki.
Király, aki biztosította országa stabilitását,
amit később saját nagyságának hangsúlyozására használt.
VIII. Henrik az újkor küszöbén álló monarchiák
összes ellentmondását megtestesítette.
Hogy Henrik valós tetteit a legendáktól elválaszthassuk,
a történelmet kell vallatóra fognunk.