Simetrija je prisutna svuda u prirodi
i obično je povezujemo s lepotom:
list savršenog oblika
ili leptir raznolikih šara preslikanih na oba krila.
No, ispostavilo se da je asimetrija takođe izuzetno važna
i uobičajenija nego što biste mislili:
od kraba s jednim džinovskim kleštima
do vrsta puževa čije se školjke uvek uvijaju u istom pravcu.
Neke vrste pasulja se jedino penju pritkama u smeru kazaljke na satu,
druge to rade u suprotnom smeru,
a iako ljudsko telo izgleda prilično simetrično spolja,
potpuno je drugi slučaj u unutrašnjosti.
Mnogi vaši vitalni prgani su raspoređeni asimetrično.
Srce, stomak, slezina i pankreas su nagnuti ulevo.
Žučna kesa i veći deo jetre su desno.
Čak su i vaša pluća nejednaka.
Levo krilo ima dva režnja, a desno tri.
Dve strane vašeg mozga izgledaju slično, ali imaju različite funkcije.
Od izuzetne je važnosti da ova asimetrija bude pravilno raspoređena.
Ako se svi vaši unutrašnji organi preokrenu nastaje oboljenje situs inversus
koje je često bezazleno.
Međutim nepotpuna preobraćanja mogu da budu fatalna,
naročito u slučaju srca.
No, odakle potiče sva ova asimetrija,
s obzirom na to da novi embrion izgleda identično s obe strane.
Jedna teorija se usredsređuje na maleno udubljenje na embrionu
koje se zove čvor.
Čvor je okružen sićušnim dlakama, nazvanim cilije,
koje se naginju od glave i brzo se obrću,
sve u istom smeru.
Ovo sinhronizovano obrtanje gura tečnost s desne strane embriona
u levu.
Na desnom obodu čvora,
druga cilija oseća ovaj protok tečnosti
i aktivira naročite gene sa embrionove leve strane.
Ovi geni naređuju ćelijama da proizvode određene proteine
i samo za nekoliko sati,
desna i leva strana embriona su hemijski različite.
Iako i dalje izgledaju isto,
ove hemijske razlike će vremenom da pređu u asimetrične organe.
Asimetrija se prvo primećuje na srcu.
Ono nastaje kao ravna cevčica u središtu embriona,
ali kad embrion ima oko tri nedelje,
cevčica počinje da se savija u obliku slova c
i rotira se prema desnoj strani tela.
Razvija različite strukture na obje strane,
vremenom se pretvarajući u poznato asimetrično srce.
U međuvremenu, drugi značajni organi se razvijaju iz centralne cevčice
i rastu prema svojim konačnim pozicijama.
Međutim, neki organizmi, poput svinja, nemaju ove embrionske cilije,
a i ipak imaju asimetrične unutrašnje organe.
Da li je moguće da su sve ćelije prevashodno asimetrične?
Verovatno.
Bakterijske kolonije razvijaju mrežaste ogranke koji se savijaju u istom smeru,
a ljudske ćelije nastanjene unutar prstenastih ograničenja
poravnavaju se poput ivica kuglofa.
Ako još malo zumiramo,
videćemo da su mnoge gradivne materije ćelija,
poput nukleinske kiseline, proteina i šećera - prevashodno asimetrične.
Proteini imaju složene asimetrične oblike,
a ti proteini određuju kuda će ćelije da migriraju
i na koju stranu će embrionske cilije da se uvrću.
Ovi biomolekuli imaju svojstvo zvano kiralnost,
što znači da molekul i njegov odraz u ogledalu nisu identični.
Poput vaše desne i leve ruke, one izgledaju isto,
ali pokušaj stavljanja desne u levu rukavicu dokazaće suprotno.
Asimetrija na molekularnom nivou se odražava na asimetrične ćelije,
asimetrične embrione
i konačno na asimetričan organizam.
Pa, iako je simetrija možda lepa,
asimetrija ima sopstvenu privlačnost,
koja počiva u njenim ljupkim spiralama,
u njenoj uređenoj složenosti
i upečatljivim nesavršenostima.