Коли ми чуємо слово радіація,
то мимоволі уявляємо величезні вибухи та моторошні мутації,
та це ще не все.
Радіація також стосується веселок
та лікарів, які досліджують рентгенівське випромінювання.
Чим, насправді, є радіація,
і наскільки ми повинні хвилюватись про її вплив?
Відповідь можна дати, зрозумівши, що слово радіація
описує два різних наукових феномени:
електромагнітне випромінювання
та ядерне випромінювання.
Електромагнітне випромінювання - це чиста енергія,
яка складаєтьс із взаємодіючих між собою електричних та магнітних хвиль,
які вібрують в просторі.
Коли хвилі вібрують швидше,
вони переростають у енергію.
На нижньому краю спектру є радіопромені,
інфрачервоне
та видиме світло.
На верхньому краю є ультрафіолетові,
рентгенівські
та гамма-промені.
Посилання та отримання електромагнітних променів окреслюють сучасне супільство.
Ми можемо завантажити пошту до нашого телефона через радіохвилі,
щоб поглянути на рентгенівський знімок,
який ми бачимо, бо наші екрани випромінюють видиме світло.
З іншого боку, ядерне випромінювання
бере свій початок в атомному ядрі,
де протони відштовхуються одне від одного через спільні позитивні електрони.
Явище відоме як ядерна енергія,
котра намагається подолати відштовхування
та утримувати атоми в стабільності.
Тим не менш, деякі комбінації протонів та нейтронів,
відомі як ізотопи,
залишаються нестабільними
чи радіоактивними.
Вони випадковим чином викидають речовину чи енергію,
відому як ядерне випромінювання,
щоб досягти більшої стабільності.
Ядерне випромінювання має природні джерела, як радон,
газ, який просочується з-під землі.
Ми також переробляємо природньо створені радіоактивні руди,
для живлення атомних станцій.
Навіть банани містять рештки радіоактивного ізотопа калію.
Якщо ми живемо у світі радіації,
як ми можемо уникнути її небезпечного впливу?
Для початку, не все випромінювання є небезпечним.
Радіація стає ризикованою, коли пошкоджує електрони атома при ударі,
процес, який може пошкодити ДНК.
Відомий як іонізуюче випромінювання,
бо атом, який втратив чи отримав електрони, називають іоном.
Все ядерне випромінювання іонізуюче,
в той час як електромагнітне випромінювання є лише сильною енергією,
яка включає гамма промені,
рентгенівські промені,
та високоенергетичний ультрафіолет.
Тому для захисту від дії рентгенівських променів
лікарі прикривають частини тіла, які не потрібно оглядати,
а любителі пляжів використовують сонцезахисний крем.
Для порівняння, телефони, мікрохвильові печі працюють на нижньому кінці спектру,
тож немає жодного ризику від їх іонізуючого випромінювання.
Небезпека для здоров'я виникає, коли велика кількість іонізуючої радіації
вражає за короткий період часу,
що відомо як гостре опромінення.
Гостре опромінення нищить природну здатність тіла відновлюватись.
Це може привести до раку,
клітинної дисфункції
та навіть смерті.
На щастя, гостре опромінення трапляється рідко,
та ми піддаємося кожного дня нижчим рівням іонізуючого випромінювання
від природних і техногенних джерел.
Підрахунок цих ризиків для вчених є тяжкою задачею.
Ваше тіло відновлюється від малої кількості іонізуючого випромінювання,
а якщо не зможе,
результати пошкодження можуть не проявлятись десятиліттями чи більше.
Вчені вимірюють іонізуюче радіоактивне опромінення
в одиницях під назвою зіверт.
Гостре опромінення рівне одному зіверту, ймовірно, викличе нудоту протягом годин,
та чотири зіверти будуть фатальними.
Проте, звичайне наше опромінення кожного дня є набагато нижчим.
Середньостатистична людина отримує 6.2 мілізіверти радіації
з усіх джерел кожного року,
приблизно третина радону.
Кожного разу по п'ять мікрозівертів,
вам потрібно більше 1200 разів зробити рентгенівський знімок зубів
щоб отримати річну дозу.
І пам'ятаєте той банан?
Якби ми могли поглинути всю радіацію з банана,
то потрібно було б близько 170 штук на день, щоб отримати річну дозу.
Ми живемо у світі опромінення.
Проте більшість того випромінювання неіонізуюче.
Для того, що залишається іонізуючим,
наше опромінення зазвичай є невисоким
і наше рішення перевірити своє житло на наявність радону
та носити сонячні окуляри
може зменшити пов'язаний з цим ризик для здоров'я.
Марія Кюрі, одна з піонерів радіації,
зробила наступний висновок про ризик:
"В житті нема чого боятись, зате є що зрозуміти.
Зараз час зрозуміти більше, щоб ми могли боятись менше."