Când auzim cuvântul „radiație”,
suntem tentați să ne imaginăm explozii uriașe și mutații înfricoșătoare,
dar asta nu e întreaga poveste.
Radiațiile se aplică și în cazul curcubeului
sau al unui medic ce examinează o radiografie.
Așadar, ce sunt radiațiile
și cât de mult ar trebui să ne îngrijoreze efectele lor?
Răspunsul începe cu a înțelege că „radiație”
descrie două fenomene științifice foarte diferite:
radiația electromagnetică
și radiația nucleară.
Radiația electromagnetică e energie pură
formată din unde electrice și magnetice care interacționează
și oscilează în spațiu.
Pe măsură ce oscilează mai repede,
crește și nivelul de energie.
La capătul de jos al spectrului, se află undele radio,
lumina infraroșie și cea vizibilă.
La capătul de sus sunt razele ultraviolete, razele X și gamma.
Societatea modernă e definită de emisia și detecția radiațiilor electromagnetice.
Putem descărca un e-mail în telefon prin unde radio
pentru a afișa imaginea unei radiografii,
pe care o putem vedea deoarece ecranul emite lumină vizibilă.
Pe de altă parte, radiația nucleară
își are originea în nucleul atomic,
unde protonii se resping datorită sarcinilor electrice pozitive.
Un fenomen cunoscut drept forța nucleară tare
încearcă să anuleze respingerea
și să mențină nucleul intact.
Totuși, unele combinații de protoni și neutroni,
cunoscute ca izotopi,
rămân instabile
sau radioactive.
Aceștia vor produce la întâmplare materie și/sau energie,
cunoscută ca radiație nucleară,
pentru a obține o stabilitate mai mare.
Radiația nucleară provine din surse naturale, precum radonul,
un gaz care se găsește în sol.
Rafinăm și minereuri naturale radioactive
pentru a alimenta centralele nucleare.
Chiar și bananele conțin cantități mici ale unui izotop radioactiv al potasiului.
Așadar, dacă trăim într-o lume a radiațiilor,
cum putem scăpa de efectele periculoase ale acestora?
Pentru început, nu toate radiațiile sunt periculoase.
Radiațiile devin riscante când rup electronii atomilor la impact,
un proces care poate afecta ADN-ul.
Aceasta e cunoscută drept radiația ionizantă
deoarece un atom care a câștigat sau pierdut electroni se numește ion.
Toate radiațiile nucleare sunt ionizante,
însă doar radiațiile electromagnetice cu energie mare sunt ionizante.
Asta include razele gamma,
razele X și ultravioletele de înaltă energie.
De aceea, la radiografii, ca măsură suplimentară de protecție,
medicii acoperă părțile corpului care nu trebuie examinate,
iar cei ce merg la plajă folosesc protecție solară.
Celularele și cuptoarele cu microunde operează la capătul de jos al spectrului,
așa că nu există riscul radiațiilor ionizante în cazul lor.
Cel mai mare risc pentru sănătate apare când suntem expuși
la multe radiații ionizante într-o perioadă scurtă de timp,
cunoscută ca expunere acută.
Expunerea acută afectează capacitatea naturală a corpului de a se reface.
Asta poate duce la cancer,
disfuncție celulară,
chiar și deces.
Din fericire, expunerea acută e rară,
însă suntem expuși zilnic la un nivel scăzut de radiații ionizante
din surse naturale și create de om.
E dificil pentru oamenii de știință să cuantifice aceste riscuri.
Corpul adesea repară răul făcut de cantități mici de radiații ionizante,
iar dacă nu poate,
efectele expunerii pot să nu se manifeste decât după o decadă sau mai mult.
O modalitate prin care cercetătorii cuantifică această expunere
e o unitate numită sievert.
O expunere acută la un sievert va provoca probabil amețeală în câteva ore,
iar patru sieverți pot fi fatali.
Totuși, expunerea normală zilnică e mult mai mică.
O persoană obișnuită e expusă anual la o radiație de 6.2 microsieverți
de la toate sursele,
cam o treime datorată radonului.
Fiecare având doar cinci microsieverți,
ar trebui să faceți mai mult de 1.200 de radiografii dentare
ca să acumulați doza anuală.
Vă amintiți banana aceea?
Dacă ați putea absorbi toate radiațiile din ea,
ați avea nevoie cam de 170 pe zi ca să atingeți doza anuală.
Trăim într-o lume a radiațiilor.
Totuși, mare parte sunt neionizante.
Pentru restul care sunt ionizante,
expunerea e de obicei scăzută,
iar opțiuni precum testarea casei pentru radon
și loțiunea de protecție solară
pot ajuta la reducerea riscului asupra sănătății.
Marie Curie, unul dintre pionierii radiației,
a rezumat provocarea astfel:
„Nimic nu trebuie să te sperie în viață, trebuie doar să înțelegi.
E timpul să înțelegem mai mult, astfel încât să ne temem mai puțin.”