שרירים.
יש לנו יותר מ 600 מהם.
הם מהווים בין 1/3 ל 1/2 ממשקל הגוף שלנו,
ויחד עם רקמות החיבור,
הם מחברים אותנו, מחזיקים אותנו, ועוזרים לנו לנוע.
ואם בניית שרירים היא תחביב שלכם או לא,
שרירים צריכים תשומת לב מתמדת
מפני שהדרך בה אתם מטפלים בהם על בסיס יום יומי
קובע אם הם יקמלו או יגדלו.
נגיד שאתם עומדים לפני הדלת, מוכנים לפתוח אותה.
המוח שלכם והשרירים מיועדים בצורה מושלמת להשיג את המטרה הזו.
ראשית, המוח שלכם שולח אות לניורונים מוטוריים בתוך הזרוע.
כשהם מקבלים את המסר, הם יורים,
מה שגורם לשרירים להתכווץ ולהרפות,
מה שמושך את העצמות בזרוע שלכם ומייצר את התנועה הרצויה.
ככל שהאתגר גדול יותר, האות מהמוח גדל,
והוא מסתמך על יותר יחידות מוטוריות כדי להשיג את המטרה.
אבל מה אם הדלת עשוייה מברזל מוצק?
בנקודה זו, שרירי היד שלכם בלבד
לא יהיו מסוגלים לייצר עומס מספיק כדי לפתוח אותה,
אז המוח שלכם פונה לשרירים אחרים לעזור.
אתם נוטעים את הרגליים שלכם, מכווצים את הבטן, ומקשיחים את הגב שלכם,
מייצרים מספיק כוח לפתוח אותה.
מערכת העצבים שלכם השתמשה במשאבים שכבר יש לכם,
שרירים אחרים,
כדי לעמוד בביקוש.
בעוד כל זה מתרחש,
סיבי השרירים שלכם עוברים סוג נוסף של שינוי תאי.
כשאתם חושפים אותם ללחץ, הם חווים נזק מיקרוסקופי,
שבהקשר הזה, הוא דבר טוב.
בתגובה, התאים הפגועים משחררים מולקולות דלקתיות שנקראות ציטוקינים
שמפעילים את מערכת החיסון כדי לתקן את הנזק.
אז קסם בניית השרירים מתרחש.
ככל שהנזק גדול יותר לרקמת השריר,
הגוף שלכם יצטרך יותר כל לתקן את עצמו.
המחזור שנוצר של נזק ותיקון
לבסוף עושה את השרירים גדולים וחזקים יותר
כשהם מתאימים בהדרגתיות לדרישות הגוברות.
מאחר והגוף שלנו כבר מותאם לרוב הפעילויות היום יומיות,
הן בדרך כלל לא מייצרות מספיק עומס
כדי לעודד גדילת שרירים חדשה.
אז, כדי לבנות שרירים חדשים, תהליך שנקרא היפרטרופי,
התאים שלנו צריכים להיות חשופים לעומסים גבוהים יותר משהם רגילים אליהם.
למעשה, אם לא הייתם חושפים את השרירים לשכם בעקביות למעט התנגדות,
הם יתכווצו,
תהליך שידוע כניוון שרירים.
בניגוד, חשיפת השרירים לרמה גבוהה של לחץ,
בעיקר כשהשריר מתארך,
מה שידוע גם כהתכווצות אקסנטרית,
יוצרת מצב אפקטיבי לצמיחה חדשה.
עם זאת, שרירים מסתמכים על יותר מרק פעילות לגדילה.
בלי הזנה נאותה, הורמונים, ומנוחה,
הגוף שלכם לעולם לא יהיה מסוגל לתקן את הנזק לסיבי השרירים.
חלבונים בתזונה שלנו שומרים על מסת השרירים
על ידי אספקת אבני הבניין לרקמה חדשה
בצורה של חומצות אמינו.
צריכת חלבונים מספיקה, יחד עם הורמוני גדילה שמופיעים בטבעיות,
כמו פאקטור גדילה דמוי אינסולין וטסטוסטרון,
עוזרים להסיט את הגוף למצב בו הרקמה מתוקנת וגדלה.
התיקון החיוני הזה מתרחש בעיקר כשאנחנו נחים,
בעיקר בלילה כשאנחנו ישנים.
מין וגיל משפיעים על מנגנון התיקון,
לכן לגבר צעיר עם יותר טסטוסטרון
יש יתרון במשחק בניית השרירים.
גורמים גנטיים גם משחקים תפקיד ביכולת של אדם לגדל שריר.
לכמה אנשים יש תגובה חיסונית מוגברת יותר לנזק בשריר,
ומסוגלים לתקן ולהחליף טוב יותר סיבי שרירים פגומים,
ומגדילים את פוטנציאל בניית השרירים שלהם.
הגוף מגיב לדרישות שאתם מציבים לו.
אם תקרעו את השרירים שלכם, תאכלו נכון, תנוחו ותחזרו על זה,
תיצרו את המצב לגרום לשרירים שלכם להיות גדולים וחזקים ככל האפשר.
עם השרירים כמו עם החיים:
גדילה משמעותית דורשת אתגר ולחץ.