הרעם הקבוע מתחת לרגליכם,
החלל המוגבל,
והמונוטוניות של ללכת מהר לשום מקום.
זה מרגיש כאילו עברו שעות, אבל עברו רק אחת עשרה דקות,
ואתם תוהים,
"למה אני מענה את עצמי?
הדבר הזה חייב להחשב כעונש אכזרי ויוצא דופן."
למעשה, זה בדיוק מה שזה היה.
אתם מבינים, במאה ה 17,
הליכונים נוצרו כדי להעניש אסירים אנגלים.
באותו זמן, מערכת בתי הכלא האנגלית היתה במצב עגום.
הוצאות להורג וגירוש היו הרבה פעמים העונש הנבחר,
ואלה שנכלאו עמדו בפני שעות של בידוד בתאים מטונפים.
אז תנועות חברתיות שהובלו על ידי קבוצות דתיות, פילנטרופים,
וסלבריטאים, כמו צ'ארלס דיקנס,
יצאו לשנות את המצב העגום ולעזור לשקם את האסירים.
כשהתנועה שלהם הצליחה,
בתי כלא שלמים עוצבו מחדש וצורות חדשות של שיקום,
כמו ההליכון, הוצגו.
כך עבדה הגרסה המקורית,
שהומצאה ב 1818 על ידי המהנדס האנגלי סר וויליאם קוביט.
אסירים דרכו על 24 כנפיים של גלגל כפות גדול.
כשהגלגל הסתובב,
האסיר נאלץ להמשיך לצעוד למעלה או להסתכן בנפילה,
בדומה להליכונים מודרניים.
בינתיים, הסיבוב גרם לגלגלי שיניים לשאוב מים,
לרסק תבואה,
או להפעיל תחנות,
ומשם המונח "treadmill" (דורך תחנה) הגיע.
המכשירים האלו נראה כדרך מעולה להכניס אסירים לכושר,
והערך המוסף הזה של הפעלת תחנות
עזר לבנות את הכלכלה הבריטית שנהרסה ממלחמות נפולאון.
זה היה ניצחון לכל מי שהיה קשור חוץ מלאסירים.
מעריכים, שבממוצע,
אסירים בילו שש שעות ביום על ההליכונים,
שווה ערך לטיפוס 1500 עד 4200 מטר.
4200 זה בערך נקודת האמצע של הר אוורסט.
דמיינו זאת חמישה ימים בשבוע עם מעט מזון.
הרעיון של קוביט התפשט ברחבי האימפריה הבריטית ואמריקה.
תוך עשור מיצירתו,
יותר מ 50 בתי כלא בריטים התגאו בהליכונים,
ואמריקה, בכמות דומה.
לא במפתיע, המאמץ בשילוב תזונה לקויה
גרמו להרבה אסירים להתמוטטות ופציעות,
לא שנראה שהיה אכפת לסוהרים.
ב 1842, הסוהר מניו יורק ג'יימס הרדי נתן קרדיט למכשיר
בהרגעת האסירים היותר אלימים שלו, וכתב
"העקביות המונוטונית, ולא החומרה שלו... מרכיבה את הטרור שבו."
ציטוט שהרבה עדיין יסכימו איתו.
והליכונים שרדו באנגליה עד שלהי המאה ה 19,
כשהם נאסרו בתוך אכזריים מדי
תחת חוק בתי הכלא של 1898.
אבל כמובן שמכשיר העינוי חזר עם נקמה,
הפעם מיועד לציבור הלא חושד.
ב 1911, פטנט להליכון נרשם בארצות הברית,
וב 1952, הראשון מבין ההליכונים המודרניים נוצר.
כששגעון הריצה הגיע לארצות הברית בשנות ה 70,
ההליכון נדחף חזרה לאור הזרקורים
כדרך הקלה והנוחה לשפר כושר ארובי,
ולאבד קילוגרמים לא רצויים,
שאם להיום הוגנים, הוא מאוד טוב בלעשות זאת.
והמכונה שמרה על הפופולריות שלה מאז.
אז בפעם הבאה שאתם חושפים את עצמכם מרצון למה שהיה פעם
עונש אכזרי ויוצא דופן,
פשוט תהיו שמחים שאתם יכולים לשלוט במתי אתם יורדים ממנו.