Uobičajena je izreka kako slonovi nikad ne zaboravljaju,
ali ove veličanstvene životinje su veće od divovskih hodajućih tvrdih diskova.
Što više učimo o slonovima,
više se čini da je njihovo pamćenje impresivno
samo jedan aspekt nevjerojatne inteligencije
koja ih čini jednima od najdruštvenijih, najkreativnijih
i najdobroćudnijih stvorenja na Zemlji.
Za razliku od mnogih poslovica, ona o slonovskom pamćenju
je znanstveno točna.
Slonovi znaju svakog člana svoga stada,
sposobni su prepoznati i do 30 prijatelja po vidu i mirisu.
Ovo je od velike pomoći pri migraciji
ili susretu s ostalim potencijalno neprijateljski nastrojenim slonovima.
Također se sjećaju i razlikuju određene znakove koji signaliziraju opasnost.
i mogu se sjetiti važnih lokacija dugo nakon svog posljednjeg posjeta.
Ali sjećanja nepovezana s opstankom su ona koja najviše fasciniraju.
Slonovi pamte ne samo pratitelje svoga krda
nego i ostala stvorenja koja su na njih ostavila snažan dojam.
U jednom slučaju, dva su se cirkuska slona koja su kratko zajedno nastupala
veselila kada su im se 23 godine kasnije putevi spojili.
Ovo prepoznavanje se odnosi i na ostale pripadnike njihove vrste.
Slonovi su prepoznali i ljude s kojima su se povezali nakon desetljeća odvojenosti.
Sve ovo pokazuje da slonovsko pamćenje nadilazi odgovore na podražaj.
Ako pogledamo u njihove glave, shvatit ćemo zašto.
Slon ima najveći mozak od svih kopnenih sisavaca,
kao i impresivni kvocijent encefalizacije.
To je veličina mozga naspram veličine tijela životinje
koju očekujemo,
a emocionalna inteligencija slonova je gotovo visoka kao i ona kod čimpanzi.
I unatoč dalekoj vezi,
konvergentna evolucija je učinila slonovski mozak značajno sličan ljudskome
s jednako mnogo neurona i sinapsi
te visoko razvijenim hipokampusom i cerebralnim korteksom.
Hipokampus je taj koji, snažno povezan s emocijama, potpomaže sjećanje
šifriranjem važnih iskustava u dugoročna pamćenja.
Sposobnost da razlikuju ovu važnost čini slonovsko pamćenje
složenom i prilagodljivom sposobnošću, a ne pukim pamćenjem kroz ponavljanje.
To je ono što slonovima koji su u mladosti preživjeli sušu
dopušta da prepoznaju znakove upozorenja u odrasloj dobi
zbog čega klanovi sa starijim matrijarsima imaju višu stopu opstanka.
Nažalost, to također čini slonove jednima od rijetkih neljudskih životinja
koje pate od posttraumatskog stresnog poremećaja.
Cerebralni korteks, s druge strane, omogućuje rješavanje problema,
što slonovi pokazuju na mnoge kreativne načine.
Također se suradnički hvataju u koštac s problemima,
ponekad čak i nadmudrivajući istraživače i manipulirajući svoje partnere.
A shvatili su i osnovnu aritmetiku, vodeći računa o relativnim količinama voća
u dvjema košarama nakon više promjena.
Rijetka kombinacija pamćenja i rješavanja problema
može objasniti neka od najinteligentnijih slonovskih ponašanja,
ali to ne objašnjava neke stvari koje smo tek počeli učiti
o njihovim mentalnim životima.
Slonovi komuniciraju koristeći sve od tjelesnih signala i vokalizacija
do infracrvenih tutnjava koje se čuju kilometrima daleko.
A njihovo shvaćanje sintakse sugerira da imaju svoj vlastiti jezik i gramatiku.
Ovaj osjećaj za jezik možda i nadilazi jednostavnu komunikaciju.
Slonovi stvaraju umjetnost pažljivo birajući i kombinirajući
različite boje i elemente.
Također mogu prepoznati 12 različitih tonova glazbe i ponovno stvoriti melodije.
I da, postoji bend slonova.
Ali možda najnevjerojatnija činjenica o slonovima
je svojstvo možda i važnije od pameti:
njihov osjećaj empatije, altruizma i pravde.
Slonovi su jedine neljudske životinje koje oplakuju svoje mrtve,
izvode pogrebne rituale i vraćaju se posjetiti grobove.
Također su pokazali brigu za ostale vrste.
Jedan zaposleni slon je odbio ubaciti cjepanicu u rupu
gdje je spavao pas,
dok su slonovi koji su sreli ozlijeđene ljude ponekad stražarili
i nježno ih tješili svojom surlom.
S druge strane, napadi slonova na ljudska sela
obično bi se dogodili neposredno nakon masovnih krivolova ili odstrela,
što sugerira namjernu osvetu.
Ako razmotrimo sve ove dokaze
zajedno sa činjenicom da su slonovi jedna od rijetkih vrsta
koje mogu prepoznati svoj odraz u ogledalu,
teško se oteti zaključku
da su to svjesna, inteligentna i emocionalna stvorenja.
Nažalost, način na koji čovječanstvo tretira slonove to ne reflektira
jer i dalje pate zbog uništenja staništa u Aziji,
krivolova zbog bjelokosti u Africi i
zlostavljanja u zatočeništvu diljem svijeta.
S obzirom na ono što trenutno znamo o slonovima
i što nas i dalje uče o životinjskoj inteligenciji,
važnije je no ikad osigurati da
ono što je engleski pjesnik John Donne opisao kao "veliko remek-djelo prirode"
ne nestane sa svjetskog platna.