(Подсвиркване)
(Аплодисменти)
Thank you.
(Аплодисменти)
Благодаря ви много.
Това беше подсвиркване.
Опитвам се да направя това на английски.
Кой е този пълничък, къдрокос мъж от Холандия -
защо подсвирква?
Ами, всъщност, аз си подсвирквам, откакто бях на четири години - около четири.
Баща ми винаги подсвиркваше вкъщи,
и аз просто мислех, че това е част от комуникацията в семейството ми.
Затова и аз подсвирквах заедно с него.
И в действителност, до 34-тата си година
Винаги ядосвах и раздразвах хората с подсвиркването си.
Защото, честно казано,
подсвиркването ми е вид нестандандартно поведение.
Подсвирквах сам, подсвирквах в класната стая,
подсвирквах на колелото [си], подсвирквах навсякъде.
А също така подсвирквах и на едно коледно парти
със семейството на жена ми.
И те пускаха, по мое мнение,
ужасна коледна музика.
И когато чуя музика, която не ми харесва,
се опитвам да я подобря.
Така че "Елена Рудолф с Червения нос" - знаете ли го?
(Подсвиркване)
Но това може да звучи и така.
(Подсвиркване)
Но по време на коледното парти -
на вечеря в действителност - това е много досадно.
Така чя моята зълва
ме помоли няколко пъти: "Моля те, спри да подсвиркваш."
И аз просто не можех.
И в един момент - бях пийнал малко вино, да си призная -
в един момент казах: "Ако имаше състезание, щях да се присъединя."
И две седмици по-късно
получих текстово съобщение: "Отиваш в Америка."
(Смях)
И така, добре, ще ходя в Америка.
Бих искал да отида, но защо?
Така че веднага й се обадих, разбира се.
Тя потърсила в Гугъл,
и намерила това световно първенство по подсвиркване
в Америка, разбира се.
Тя не очакваше да отида там.
И щях да загубя респект (ориг. "щях да изубя лицето си").
Не знам дали това е правилен английски.
Но холандците тук ще разберат какво имам предвид.
(Смях)
Загубих лицето си. ю
(Аплодисменти)
И тя си помисли: "Той никога няма да отидe там."
Но всъщност аз го направих.
Така че аз отидох в Луисбърг, Северна Каролина,
Югоизточни Съединени щати,
и стаах част от света на подсвиркването.
Също така, участвах в световното първенство
и го спечелих през 2004 година.
(Аплодисменти)
Това е -
Това беше много забавно, разбира се.
И за да защитя титлата си -
както, знаете, мъжете и спортистите правят -
си помислих, ами, нека да се върна през 2005 г.,
и спечелих отново.
След това не можех да участвам в продължение на няколко години.
И през 2008 г. участвах пак
в Япония, Токио, и спечелих отново.
И какво се случи
е това, че стоя тук, в Ротердам, в красивия град, на голяма сцена,
и говоря за подсвиркване.
И всъщност в момента се издържам чрез подсвиркване.
И така, аз напуснах работата си като медицинска сестра.
(Аплодисменти)
И се опитвам да живея мечтата си -
ами, всъщност, това никога не е било мечтата ми, но звучи много добре.
(Смях)
Добре, аз не съм единственият, който подсвирва тук.
Казвате си: "Ъ, какво искаш да кажеш?"
Ами, всъщност, вие ще подсвирквате заедно с мен.
И после винаги се случва едно и също:
хората се гледат един друг и си мислят: "О, Боже мой.
Защо? Мога ли да си отида?"
Не, не можете.
Всъщност, това е много просто.
Песента, която ще изсвиря
се нарича "Фет де ла Бел" ("Празника на хубавицата").
Тя трае около 80 минути.
Не, не, не. Тя е четириминутна.
И искам първо да изрепетирам с вас вашето подсвиркване.
Така, свиря тонът.
(Подсвирване)
(Смях)
Извинете. Забравих нещо.
Вие свирите същия тон като мен.
(Смях)
Чух голямо разнообразие от тонове.
(Свирене)
Това е много обещаващо.
Моля техниците да пуснат музиката.
И ако започне, просто ще посоча мястото, където да засвирите с мен,
и ще видим какво ще стане.
О, ха.
Толкова съжалявам, техници.
(Смях)
Аз съм така свикнал с това.
Пусам музиката сам.
Добре, ето.
(Смях)
(Музика)
(Свирене)
Добре.
(Свирене)
Лесно е, нали.
(Свирене)
Сега идва солото. Предлагам да го изсвиря сам.
(Свирене)
(Аплодисменти)
Макс Уестермън: Герт Шатру, световния шампион по подсвиркване с уста.
Герт Шатру, Благодаря ви, Благодаря ви.