(Пісня: «Східна Вірджинія»)
(Банджо)
(Співає)
Я зі старої Східної Віржинії.
Північна Кароліна,
туди я пішов.
і зустрів
чесну молоду дівчину.
Імені її я не знав.
(Банджо)
Чи не ця дорога
здається нерівною та кам`янистою?
Чи не це море здається широким та глибоким?
Чи не ти, моя люба,
здаєшся
наймилішою…
Коли вона спить в моїх руках?
(Банджо)
Її кучері
були темно-каштанові.
Її щоки були темно-червоні.
На своїх грудях
вона носила білі лілії.
За ніч, сльози, що вона пролила.
(Банджо)
Капітане,
Капітане, я вмираю.
Чи не міг би ти передати мої слова?
Передати їх
старій Східній Вірджинії.
Скажи моїй любій, що вона вільна.
(Банджо)
(Пісня закінчується)
(Оплески та овації)
Це була пісня, назва якої «Східна Вірджинія».
Я дізналася про неї від чоловіка, на ім'я Кліфтон Гікс,
який живе в Джорджії.
Наступна пісня…
яку я підготувала для вас,
називається «Мрія Джона Брауна».
Це стара танцювальна мелодія.
І ви можете зауважити, що це банджо, яке я тримаю, виглядає трохи по-іншому,
ніж ті, які ви могли коли-небудь бачити,
або ж, до прикладу, те, на якому я щойно грала.
І це банджо щось на кшталт ранньої моделі.
Банджо еволюціонували подібно до людей.
І мені подобається говорити, що звук, який виходить з цього банджо, –
це звук, що хоча б трішечки більш схожий до першоджерела -
Африки.
Деякі люди забувають про це,
тому, що ж…
(Налаштовує банджо)
(Пісня: «Мрія Джона Брауна»)
(Банджо)
(Мелодія триває)
(Співає) Мрія Джона Брауна,
мрія Джона Брауна – мертвий диявол.
Я здобуду ту, здобуду ту,
я здобуду ту милу крихітку.
(Банджо)
Мрія Джона Брауна,
мрія Джона Брауна – мертвий диявол.
(Банджо)
Ну що ж ти, Лізо, Лізо, Лізо.
Давай-но, Лізо, провернемо це знову.
Я здобуду ту, здобуду ту, здобуду ту,
я здобуду ту милу крихітку.
(Банджо)
(Пісня закінчується)
(Оплески та овації)
Велике Вам дякую.