Kaip konceptualistas
aš nuolat ieškau naujų, kūrybiškų būdų nemaloniam pokalbiui pradėti.
Tam pasitelkiu dailę, skulptūrą, vaizdo įrašą, performansą.
Nepriklausomai nuo formato,
mano mėgstamiausios priemonės – istorija ir dialogas.
2007-aisiais sukūriau „Lotosą“
2,3 metrų skersmens,
beveik 300 kg sveriantį stiklinį lotuso žiedo atvaizdą
Pagal budizmą, lotusas yra dvasiškumo,
dvasios ir minčių tyrumo simbolis.
Tačiau, pažiūrėję iš arti, pamatytumėte –
kiekvienas žiedlapis – vergų laivo skersinio pjūvio diagrama
Ji paimta iš britiško vergovės žinyno,
o vėliau aboliucionistų naudota parodyti vergovės žiaurumui.
Amerikoje apie vergovę šnekėti nemėgstama,
bet ir nelaikome jos globaline industrija.
Tikiuosi, jog dėl šio budizmo simbolio
tragiška Amerikos juodaodžių istorija
taps suprantama universaliai
ir skatins diskutuoti apie bendrą mūsų praeitį.
„Lotosui“ išraižėme per 6 000 figūrų.
Tuomet gavome užsakymą pagaminti tokią 8,5 metrų
ilgalaikę plieno instaliaciją Niujorko Jaunų Vyrų Eagle akademijai,
Ten mokosi juodaodžiai ir ispanakalbiai,
jie labiausiai paveikti naujojo fenomeno.
Bet apie tai vėliau.
Aš renku medines afrikiečių statulėles iš viso pasaulio,
iš turistų parduotuvių ir sendaikčių turgų.
Jų autentiškumas ir kilmė abejotini,
bet tikima, jog statulėlės galingos,
netgi magiškos. Neseniai sugalvojau,
kaip jas pasitelkti savo darbui.
(Šūviai)
Nuo 2012-tųjų mes – mirčių liudininkai
Trayvon Martin, Michael Brown, Eric Garner, Sandra Bland, Tamir Rice
ir daugybės kitų beginklių juodaodžių,
nužudytų policijos,
kuri dažnai lieka nenubausta.
Dėl šių aukų ir dėl to, kad
keliskart net ir į mane, dorą
elitinio universiteto profesorių,
ginklu taikėsi policininkas,
todėl sukūriau „BAM“.
Buvo svarbu išdildyti šių figurų identitetą,
kai jos panašios, lengviau būti abejingam.
Tam jas padengiau storo rudo vaško sluoksniu.
O šaudykloje suformavau iš naujo
kulkomis.
Smagu... žaisti dideliais ginklais,
greitaeigėmis kameromis.
Bet pagarba statulėlėms trukdė nuspausti gaiduką,
tarsi šaučiau į save.
Galų gale mano operatorius Raulis iššovė.
Tada paėmiau fragmentus, sukūriau formą
ir išliejau pirma vaškines statulėles,
o tada brozines, kaip nuotraukoje.
Matosi, kaip šiurkščiai jos kurtos,
likusios smurto žymės, randai.
Man parodžius kūrinį Majamyje,
viena moteris pasakė, kad jaučia šūvius savo siela
ir mãno, jog kūriniai įprasmina rasinio smurto aukų mirtis
JAV istorijoje.
Vis dėlto, „Lotus“ ir „BAM“ – ne vien JAV istorija.
Praeitąmet parodoje Berlyne
filosofijos studentas paklausė neseniai įvykusių mirčių priežasties.
Aš jam parodžiau XX a. pr. atviruką,
papuoštą kartuvių vaizdu,
primindamas, jog žudynės tęsiasi 500 metų.
Ir tik tokiais klausimais,
dialogu apie rasių istoriją
galime augti individualiai ir kaip bendruomenė.
Viliuosi, jog mano kūryba kuria saugią aplinką
nuoširdžiai apsikeisti mintimis
ir suteikia galimybę rimtai pasikalbėti
svarbiomis, būtinomis temomis.
Ačiū.
(Plojimai.)