(Muzică de chitară)
Mă gândeam doar
Că mi-e dor de tine de prea mult timp
E ceva în capul ăsta obosit
Care vrea doar să iubim,
Însă mă gândeam,
Mă gândeam
Că am multe poze,
Cea în care tu porți rochia de dans
Dar ce ridicol mă simțeam în lumina difuză
După ce ai trecut prin fața obiectivului meu Kodak
Mă scufund
Pur și simplu, mă scufund
Mă gândesc la costurile apelurilor interurbane în loc să te sărut, iubito,
Sunt un cântăreț fără cântec
Dacă te mai aștept mult
Dragostea mea e mai puternică
Și... doar mă gândeam,
Pur și simplu mă gândeam
că barca asta se scufundă
M-am săturat de vederi,
Mai ales de cele cu câini drăguți și cu cupidoni
M-am săturat să te sun și să-mi fie dor de tine
și să visez că am făcut dragoste
Nu mă înțelege greșit, încă te iubesc cu disperare
În capul ăsta obosit
Vreau doar să iubim
Însă mă tot gândeam,
Mă gândesc
Mă gândesc la costurile apelurilor interurbane în loc să te sărut, iubito
Și timpul trece pe lângă mine
Dacă te mai aștept mult
Dragostea mea e mai puternică
Eu... doar mă gândeam
Că m-am săturat să te sun o dată pe săptămână
Și să mă gândesc la costurile apelurilor interurbane în loc să te sărut
Deci, iubito, mă scufund,
Pur și simplu, mă scufund
(Muzica de chitară se oprește)
(Aplauze)
Mulțumesc.
A cânta înseamnă a împărtăși.
Când cânți, trebuie să cunoști îndeaproape lucrurile despre care vorbești
și trebuie să îți dorești să împărtășești aceste experiențe
și să dezvălui o parte din tine.
Caut această pornire de a împărtăși în fiecare lucru
și mă întreb ce e dincolo de arhitectura sau produsul acesta,
acest restaurant sau acest fel de mâncare?
Dacă intențiile tale sunt să impresionezi oamenii
sau să primești multe aplauze la sfârșit,
atunci iei, nu dăruiești.
Acest cântec vorbește despre --
e genul de cântec pentru care fiecare are o versiune.
Se numește „Acasă”
și spune „Eu sunt de aici, mă bucur să vă cunosc”.
Genul ăla de cântec.
(Râsete)
(Aplauze)
(Muzică de pian)
Acasă e sunetul păsărilor dimineața devreme
Acasă e un cântec de care-mi aduc mereu aminte
Acasă e amintirea primei zile de școală
Acasă sunt cărțile ce le port cu mine
Acasă e o alee într-un oraș îndepărtat
Acasă e unde am fost și unde aș vrea să merg
Acasă
Mă voi simți mereu acasă
Oriunde aș hoinări
Voi găsi mereu drumul spre casă
Oricât de departe aș pleca
Voi simți mereu dorul ăsta
Oriunde aș fi
Acasă e ca un fulg ce se învârte în aer
Acasă sunt florile de pe pervaz
Acasă sunt toate lucrurile pe care mi le-a spus ea
Acasă e o poză pe care n-am aruncat-o niciodată
Acasă e zâmbetul de pe chipul meu când voi muri
Acasă e gustul unei plăcinte cu mere
Am cunoscut o femeie, a trăit mereu în același loc
Și a spus că acasă e locul unde te naști și crești
Am cunoscut un bărbat, stătea și se uita la mare
Și a spus că acasă e locul unde vrei să fii
Am cunoscut o fată într-un bar central
Și a spus „Vreau ce a comandat el”
Și am întrebat-o cum de nu ne cunoscusem până atunci.
Și a spus „Toată viața am încercat
să-mi găsesc un loc al meu”
Mă voi simți mereu acasă
Oriunde aș hoinări
Voi găsi mereu drumul spre casă
Oricât de departe aș pleca
Voi simți mereu dorul ăsta
Oriunde aș fi
(Muzică de pian)
(Muzica de pian se oprește)
(Aplauze)