(Gitármuzsika)
Arra gondoltam,
túl hosszú ideje hiányzol
Valami van ebben a fáradt fejben,
ami csak azt akarja, szeressünk inkább.
De gondoltam,
pusztán gondoltam
Rengeteg fényképem van.
Egy rólad abban a táncruhában
De ember, furán érzem magam a sápadt fényben
miután lekaptalak Kodak-gyönyöröm lencséjén
Süllyedek,
pusztán süllyedek
Csókolás helyett távolsági díjakon jár az eszem, bébi
Dal nélküli dalnok vagyok.
Ha tovább várok rád
érzelmeim csak erősebbek
és én, én gondoltam…
pusztán gondoltam
hogy ez a csónak süllyed.
Unom a képeslapokat,
főleg aranyos kutyákról, nyilas angyalkákról.
Unlak hívni és nem találni és álmodni,
hogy veled aludtam
Ne érts félre, még mindig kétségbeesetten szeretlek
ebben a fáradt fejben.
Csak azt akarom, szeressünk inkább.
De gondoltam, gondoltam
pusztán gondoltam.
Csókolás helyett távolsági díjakon jár az eszem, bébi
és az idő mozdulatlanná merevít
Ha tovább várok rád
érzelmeim csak erősebbek.
Én, én gondoltam...
Én, én gondoltam,
hogy unlak hetente egyszer hívni,
csókolás helyett távolsági díjakra gondolni.
Úgyhogy bébi, süllyedek
pusztán süllyedek.
(Gitármuzsika befejeződik)
(Taps)
Köszönöm.
Az éneklés megosztás.
Amikor énekelsz, alaposan tudnod kell, miről beszélsz,
akarnod kell megosztani ezt a meghittséget,
és magadból egy darabot el kell adj.
Mindenben ezt a megosztási szándékot keresem,
és kérdem: mi a szándék e termék, architektúra, vendéglő,
vagy vacsora mögött?
És ha szándékod, hogy befolyásolj embereket,
vagy a végén nagy tapsot kapj,
akkor veszel, nem adsz.
Ez egy dal, ami arról szól –
ennek a dalnak mindenki ismeri egy saját változatát.
Ennek a dalnak „Otthon” a neve,
ez egy „Idevaló vagyok, örvendek, hogy megismertelek”
-fajta dal.
(Nevetés)
(Taps)
(Zongoramuzsika)
Az otthon a madarak éneke hajnalban
Az otthon egy dal, amire mindig emlékszem
Az otthon az első iskolai napom emléke
Az otthon a könyvek, amiket hordozok
Az otthon egy sikátor egy messzi városban
Az otthon a helyek, ahol jártam, s szeretnék eljutni
Otthon
Mindig otthon fogom érezni magam
Mindegy, merre kószálok
Mindig megtalálom az utam vissza haza
Mindegy, milyen messze mentem
Mindig érezni fogom ezt a vágyat
Mindegy, hol vagyok éppen
Az otthon egy levegőben libbenő pihe
Az otthon virágok az ablakpárkányon
Az otthon minden, amit kedvesem mondott nekem
Az otthon egy kép, mit sose dobtam el
Az otthon, egy mosoly az arcomon, amikor meghalok
Az otthon az almás pite íze
Egy nővel találkoztam, mindig ugyanott lakott
És azt mondta: otthon az, ahol születtél és nevelkedtél
Egy férfivel találkoztam, ült és a tengert nézte
Azt mondta: otthon az, ahol lenni akarsz
Egy lánnyal találkoztam egy eldugott lebujban
Azt mondta, azt kérem, amit a fiú iszik.
Kérdeztem, hogyhogy eddig sohase találkoztunk?
Azt mondta, egész életemben próbáltam
meglelni a helyem
Mindig otthon fogom érezni magam
Mindegy, merre kószálok
Mindig megtalálom az utam haza
Mindegy milyen messze mentem
Mindig fogom érezni ezt a vágyat
Mindegy, hol vagyok éppen
(Zongoramuzsika)
(Zongoramuzsika befejeződik)
(Taps)