(נגינת גיטרה)
אני רק חשבתי
שאת חסרה לי כבר יותר מדי זמן
יש משהו בתוך הראש האפוף הזה
שרוצה שנאהב במקום
אבל אני רק חשבתי
בסך הכל חשבתי
יש לי המון תמונות
יש לי אחת בה את רוקדת בשמלה ההיא
אבל איך שאני מרגיש טפשי באור החיוור
לאחר שעשיתי אותך למראה נפלאות הקודאק שלי
אני שוקע
רק שוקע
חושב על תעריפי שיחות רחוקות במקום לחשוב על נשיקות
אני זמר ללא שיר
אם אחכה לך יותר
חיבתי תתגבר
ו... ורק חשבתי
רק חשבתי
שהסירה הזו שוקעת
עייפתי מגלויות דואר
במיוחד של כלבים חמודים וקופידונים
עייפתי מלקרוא לך ולהתגעגע אליך
ולחלום ששכבתי איתך
אל תטעי, אני עדיין אוהב אותך בטרוף
בתוך הראש האפוף הזה
אני רק רוצה שנאהב במקום
אבל אני רק חשבתי וחשבתי
בסך הכל חשבתי
חשבתי על תעריפי שיחות רחוקות במקום לחשוב על נשיקות
והזמן עובר עלי עדיין
אם אחכה לך יותר
חיבתי תתגבר
אני...אני רק חשבתי
אני... אני רק חשבתי
שנמאס לי להתקשר אליך פעם בשבוע
חושב על תעריפי שיחות רחוקות במקום לחשוב על נשיקות
אז, מותק, אני שוקע
רק שוקע
(סיום נגינת הגיטרה)
(מחיאות כפיים)
תודה.
שירה היא שיתוף
כשאתה שר, אתה צריך לדעת באופן אישי מה שאתה אומר
ואתה חייב להיות מוכן לחלוק את התובנה הזו
ולתת חלק מעצמך.
אני מחפש את הכוונה הזו לחלוק בכל דבר,
ואני שואל: מה הכוונה מאחורי הארכיטקטורה הזו או המוצר הזה
או המסעדה הזו או הארוחה?
ואם כוונתך היא להרשים אנשים
או לקבל תשואות גדולות בסיום,
אז אתה לוקח, לא נותן.
וזהו שיר על --
זה סוג שיר שלכל אחד יש גרסה משלו.
זה שיר שנקרא 'בית',
וזה מין 'מפה אני בא, נעים להכיר אותכם',
סוג של שיר.
(צחוק)
(מחיאות כפיים)
(נגינת פסנתר)
הבית הוא קולן של ציפורים מוקדם בבוקר
הבית הוא שיר שאני תמיד זכרתי
בית הוא זיכרון של יומי הראשון בבית הספר
הבית הוא הספרים שאותם נשאתי
הבית הוא סמטה בעיר רחוקה
הבית הוא המקום בו הייתי ושאליו ארצה ללכת
בית
אני תמיד ארגיש בבית
ולא חשוב לאן אנדוד
תמיד אמצא את דרכי חזרה הביתה
ולא חשוב לאן ארחיק
תמיד ארגיש את הכמיהה הזו
ולא חשוב היכן אשאר
הבית הוא נוצה מתנפנפת באוויר
הבית הוא פרחים על עדן החלון
הבית הוא כל הדברים שהיא אמרה לי
הבית הוא צילום שמעולם לא זרקתי
הבית הוא החיוך על פני כשאמות
הבית הוא טעמה של פשטדת תפוח
פגשתי אשה, היא תמיד גרה באותו מקום
והיא אמרה שהבית הוא המקום בו נולדת וגדלת
ופגשתי איש, הוא ישב והביט לעבר הים
ואמר שהבית הוא היכן שאתה רוצה להיות
פגשתי נערה באיזה בר בעיר
והיא אמרה אני אקח מה שהוא לוקח
ושאלתי אותה איך זה שלא נפגשנו קודם?
והיא אמרה כל חיי אני מנסה
למצוא מקום משלי
תמיד ארגיש בבית
ולא חשוב לאן אנדוד
תמיד אמצא את דרכי הביתה
לא חשוב כמה רחוק אגיע
תמיד אחוש את אותו געגוע
ולא חשוב איפה אשאר
(נגינת פסנתר)
(נגינה מסתיימת)
(מחיאות כפיים)