כמפתח תוכנה וטכנולוג,
עבדתי על מספר פרוייקטים טכנולוגים אזרחיים
במשך השנים.
לטכנולוגיה אזרחית מתייחסים לפעמים כטכנולוגיה לטובה,
שימוש בטכנולוגיה כדי לפתור את הבעיות ההומניטריות.
זה 2010 באוגנדה,
כשעבדתי על פיתרון לאפשר לאוכלוסיה המקומית
להמנע ממעקב ממשלתי על הטלפונים הסלולריים שלהם
להבעת מחאה.
אותה טכנולוגיה היתה בשימוש מאוחר יותר בצפון אפריקה
למטרות דומות כדי לעזור לאקטיביסטים להשאר מחוברים
כשממשלות כיבו בכוונה את הקישוריות
כמטרה לשליטה באוכלוסיה.
אך במשך השנים, כשחשבתי על הטכנולוגיות האלו
והדברים שעבדתי עליהם,
שאלה שהציקה לי באחורי הראש, היא,
מה אם אנחנו טועים לגבי המעלות של הטכנולוגיה,
ואם משהו פוגע אקטיבית
בקהילות שאנחנו מנסים לעזור להן?
תעשיית הטכנולוגיה מסביב לעולם נוטה לפעול תחת הנחות דומות
שאם אנחנו בונים דברים גדולים,
זה ישפיע בחיוביות על כולם.
בסופו של דבר, ההמצאות האלו יצאו וימצאו את כולם.
אבל זה לא תמיד המקרה.
אני הייתי רוצה לקרוא לזה טיעון עיוור של "טפטוף למטה" של טכנולוגיה.
אם לשאול מושג. (צחוק)
אנחנו נוטים לחשוב שאם נעצב דברים לבודדים,
לבסוף הטכנולוגיות האלו יגיעו לכולם,
וזה לא תמיד המקרה.
טכנולוגיה וחדשות מתנהגות דומה מאוד כמו עושר והון.
הן נוטות להתקבץ בידי מעטים,
ולפעמים הן מוצאות את דרכן לידיים של רבים.
וכך רובכם לא עוקבים אחרי משטרים מדכאים בסופי השבוע,
אז רציתי לחשוב על כמה דוגמאות שאולי תוכלו להקשר אליהן יותר.
בעולם הטכנולוגיה הלבישה וסמרטפונים ואפליקציות,
יש תנועה גדולה לעקוב אחרי הבריאות של אנשים
עם אפליקציות שעוקבות אחרי מספר הקלוריות שאתם שורפים
או אם אתם יושבים יותר מדי או הולכים מספיק.
הטכנולוגיות האלו עושות את קבלת החולים למתקנים רפואיים להרבה יותר יעילה,
ובתמורה, המתקנים הרפואיים האלה
מתחילים לצפות לסוגים כאלה של יעילות.
כשהכלים הדיגיטליים האלה מוצאים את דרכם לחדרי רפואה,
והם נהפכים למוכנים דיגיטלית,
מה קורה לבלתי נראים דיגיטלית?
איך הניסיון הרפואי נראה
למישהו שאין לו שעון או טלפון ב 400$
שעוקב אחרי כל תנועה שלו?
האם הם עכשיו נהפכים לנטל של המערכת הרפואית?
האם החוויה שלהם משתנה?
בעולם הפיננסים, ביטקויין ומטבעות מוצפנים
הופכים את הדרך בה כסף נע מסביב לעולם,
אבל האתגר עם הטכנולוגיות האלו
הוא שמחסום הכניסה גבוה להפליא, נכון?
אתם צריכים גישה לאותם טלפונים, מכשירים, קישוריות,
ואפילו במקומות שאתם לא, במקומות בהם אתם יכולים למצוא שרותי פרוקסי,
בדרך כלל הם דורשים סכום מסויים להשתתפות.
וכך השאלה שאני שואל את עצמי היא, מה קורה לקהילה האחרונה
שמשתמשת בשטרות מנייר כששאר העולם נע למטבע דיגיטלי?
דוגמה נוספת מעיר הולדתי בפילדלפיה:
לאחרונה הלכתי לספריה הציבורית שם,
והם עומדים בפני משבר קיומי.
המימון הציבורי מתדלדל,
הם חייבים להקטין את הגודל שלהם כדי להשאר פתוחים ורלוונטיים,
וכך אחת הדרכים שהם עושים זאת
היא להפוך חלק מהספרים לדיגיטליים ולהעביר אותם לענן.
זה מעולה לרוב הילדים, נכון?
אתם יכולים לשאול ספר מהבית,
אתם יכולים לחקור בדרך לבית הספר או מבית הספר,
אבל אלה באמת שתי הנחות גדולות,
שאחד, שיש לכם גישה בבית,
ושתיים, שיש לכם גישה לטלפון נייד,
ובפילדלפיה, להרבה ילדים אין.
אז איך נראית חווית החינוך שלהם
בעתיד של ספריה מבוססת לגמרי על ענן,
מה שהיה נחשב חלק כל כך בסיסי של החינוך?
איך הם נשארים תחרותיים?
דוגמה אחרונה מהצד השני של העולם במזרח אפריקה:
היו תנועות עצומות להפוך זכויות קרקע לדיגיטליות,
ממספר סיבות.
קהילות נודדות, דורות מבוגרים שמתים,
ובסופו של דבר שמירת תיעוד עלובה
הובילו למאבקים של מי הבעלים של מה.
וכך היתה תנועה גדולה להעלות את כל המידע הזה לרשת,
כדי לעקוב אחרי הבעלות של חלקות קרקע,
לשים אותן בענן, ולתת אותם לקהילות.
אבל למעשה, התוצאה הלא מכוונת של זה
היתה שמשקיעי הון, משקיעים, מפתחי נדל"ן,
נכנסו והתחילו לקנות את חלקות האדמה האלו
ישר מהקהילות האלה,
מפני שיש להם גישה לטכנולוגיה
ולקישוריות שמאפשרת את זה.
אז זה החוט המקשר שמחבר את הדוגמאות האלו,
התוצאות הלא מכוונות של הכלים והטכנולוגיות שאנחנו יוצרים.
כמהנדסים, כטכנולוגים,
אחננו לפעמים מעדיפים יעילות על פני יכולת לגרום למשהו להתרחש.
אנחנו חושבים יותר על לעשות דברים מאשר על התוצאות של מה שאנחנו עושים.
זה צריך להשתנות.
יש לנו אחריות לחשוב על התוצאות של הטכנולוגיות אותן אנחנו בונים,
בעיקר כשהן שולטות יותר ויותר בעולם בו אנחנו חיים.
בשלהי שנות ה 90,
היתה דחיפה חזקה לאתיקה בעולם של בנקאות והשקעות.
אני חושב שב 2014, אנחנו כבר ממש מאחרים לתנועה דומה
בתחום של טכנולוגיה.
אז, אני רק רוצה לעודד אתכם, כשכולכם חושבים על הדבר הגדול הבא,
כיזמים, כמנכ"לים, כמהנדסים, כיוצרים,
שאתם יכולים לחשוב על התוצאות הבלתי מכוונות
של הדברים שאתם בונים.
מפני שהחדשנות האמיתית היא מציאת דרכים לכלול את כולם.
תודה לכם.
(מחיאות כפיים)