Pamenu, vieną rytą, kai buvau trečioje klasėje,
mano mama priešpiečiams man įdėjo ganietiškos patiekalą Fufu.
(Juokas.)
Fufu tai baltas krakmolo kamuoliukas, pagamintas iš manijoko ir patiekiamas
su lengva, tamsiai oranžinės spalvos sriuba,
kurioje yra vištienos ir/ar jautienos.
Tai sūrus, pilnas skonių patiekalas,
pasak mano mamos turėjęs sušildyti mane šaltą dieną.
Atėjus priešpiečių metui aš atsidariau savo termosą
paleisdamas į orą naujus aromatus,
mano draugai nesureagavo maloniai.
(Juokas.)
Vienas iš jų paklausė kas čia.
Čia Fufu, atsakiau.
(Juokas.)
Fu, keistas kvapas. Kas tas Fufu? Jie klausė.
Dėl jų reakcijos praradau apetitą.
Aš maldavau mamos niekada nebesiųsti manęs į mokyklą su Fufu.
Prašiau, kad ji gamintų sumuštinius ar vištienos sriubą,
ar bet kurį kitą patiekalą, kurį valgė mano draugai.
Ir tai buvo vienas pirmųjų kartų,
kai aš pastebėjau skirtumą, tarp to, kas buvo tik mano šeimoje ir tarp to
kas buvo įprasta visiems kitiems.
Kas buvo ganietiška, kas buvo afrikietiška
ir kas buvo amerikietiška.
Aš esu pirmos kartos amerikietis.
Abu mano tėvai yra imigrantai.
Tiesą sakant, mano tėvas, Gabrielis, atvyko į JAV beveik prieš 50 metų.
Jis atvyko į Niujorką,
Iš Kumasi miesto, šiaurinio Ganos regiono
Vakarų Afrikoje.
Jis atvyko mokytis, įgijo apskaitininko bakalauro laipsnį
ir greitai tapo apskaitininku.
Mano mama Džiordžina atvyko pas jį po keleto metų.
Ji mylėjo madą
ir dirbo siuvimo fabrike Žemutiniame Manhatane
iki kol sutaupė pakankamai pinigų, kad atidarytų moteriškų rūbų parduotuvę.
Aš laikau save amerikiečiu
ir afrikiečiu,
ir ganiečiu.
Milijonai žmonių visame pasaulyje
žongliruojančių šiomis skirtingomis klasifikacijomis.
Jie gali būti Jamaikos kanadiečiai ar Korėjos amerikiečiai, ar Nigerijos britai.
Bet mūsų istorijas ir patirtis skiria tai,
kad mes gimėme ir augome kitoje šalyje, nei mūsų tėvai,
ir tai gali sukelti nesusipratimų,
jei žiūrėsime siaurai.
Aš užaugau Niujorke, kuriame yra didžiausias skaičius imigrantų
visose JAV.
Galite pagalvoti, kad augant tokioje vietoje kaip Niujorkas
pirmos kartos žmogui lengva rasti savo vietą.
Bet per visą vaikystę
buvo akimirkų, kurios formavo mano supratimą,
kad aš priklausau skirtingiems pasauliams.
Kai buvau penktokas, vienas moksleivis manęs paklausė
ar mano tėvai yra pabėgėliai.
Aš nežinojau ką tas žodis reiškia.
Jis man paaiškino, kad jo tėvai jam sakė, kad
pabėgėliai yra žmonės iš Afrikos, atvykę į JAV,
norėdami pabėgti nuo mirties, bado ir ligų.
Taigi aš paklausiau savo tėvų, jie šiek tiek pasijuokė,
ne todėl, kad buvo juokinga, todėl, kad tai buvo apibendrinimas.
Jie patikino, kad Ganoje turėjo pakankamai maisto
ir į JAV atvyko savo noru.
(Juokas.)
Tokie klausimai man augant tapo sudėtingesni.
Nuo šeštos klasės buvo pirmas kartas,
kai ėjau į mokyklą su didele grupe juodaodžių amerikiečių
ir dauguma jų negalėjo suprasti, kodėl aš kalbu kitaip nei jie,
arba kodėl mano tėvai atrodė kitaip nei jų tėvai.
Ar tu iš vis juodaodis? – manęs paklausė moksleivis.
Na, aš maniau, kad esu.
(Juokas.)
Maniau, kad mano odos spalva atsako į šį klausimą.
(Juokas.)
Apie tai paklausiau savo tėvo ir jis papasakojo savo nesupratimą
apie tai, kai jis pirmą kartą atvyko į JAV.
Jis man paaiškino, jog kai jis buvo Ganoje, visi buvo juodaodžiai,
taigi jis niekada apie tai nesusimąstė.
Bet Valstijose skirtumas yra.
(Juokas.)
Bet jis sakydavo: „Tu afrikietis,
atsimink tai“.
Ir jis tai pabrėždavo
nors dauguma afrikiečių žemyne mane laikytų
paprastu amerikiečiu.
Toks klaidingas manymas ir sudėtingos kultūrinės temos
nėra vien tik vaikų smalsavimai.
Suaugę nežino kas yra imigrantai.
Jei pažiūrėsime į dabartines tendencijas,
jei aš jūsų paklausčiau: kas yra greičiausiai auganti
imigrantų demografinė grupė JAV,
ką atsakytumėte?
Devyni iš dešimties atsakytų, kad lotynoamerikiečiai,
o iš tiesų tai afrikiečiai.
Kokia situacija mokslo srityje?
Kokia yra labiausiai išsilavinusi imigrantų grupė?
Dauguma galvoja, kad tai azijiečiai, bet iš tiesų tai afrikiečiai.
Kalbant apie politiką,
ar žinojote, kad trys iš aštuonių šalių
vadinamame „draudime keliauti“
yra Afrikos šalys?
Dauguma galvoja, kad tai palietė tik musulmonus gyvenančius Vidurio Rytuose,
bet daug neįleidžiamų žmonių yra afrikiečiai.
Taigi kalbėdami mokslo, politikos ir religijos temomis
dažnai mūsų padarytos prielaidos yra neteisingos.
Net jei pažvelgtume į dalykus, kai įvairovė ar įtraukimas darbo vietoje,
jei paklausčiau kuri lyties ir kilmės kombinacija
turi mažiausiai galimybių būti paaukštinta į aukštesnes, vadovo pareigas,
ką jūs atsakytumėte?
Afrikiečiai šį kartą nėra teisingas atsakymas.
(Juokas.)
Ir tai ne juodaodžiai vyrai ar moterys
ir tai ne lotynoamerikiečiai vyrai ar moterys.
Mažiausiai šansų turi moterys azijietės.
Pasakoti apie tokias bėdas ir tokias istorijas yra mano darbo dalis.
Mano, kaip skaitmeninio pasakotojo,
naudojančio technologijas, kad tos istorijos būtų lengviau atrandamos
Šiemet sukūriau internetinę galeriją, kurioje yra portretai ir pasakojimai
iš pirmų lūpų projektui, pavadintam „Enodi“.
„Enodi“ tikslas – parodyti pirmos kartos imigrantus, tokius kaip aš,
turinčius saitus, su šalimis, kuriose užaugo,
šalimis, iš kurių yra kilę,
ir „juodaodiškumo“ konceptu.
Sukūriau vietą, internetinius namus, mums, kurie yra nesuprasti,
skirtingose namų šalyse.
Yra milijonai „Enodi“ naudotojų,
pasitelkusių brūkšnius, kad sujungtų savo kilmės šalis
su skirtingomis namų vietomis JAV,
Kanadoje, Britanijoje ar Vokietijoje.
Tiesą sakant, daug jums galbūt žinomų žmonių naudoja „Enodi“.
Aktoriai Issa Rae ir Indris Elba,
Colin Powell,
buvęs teisingumo ministras Eric Holder,
buvęs JAV prezidentas Barack Obama,
jie visi Afrikos ar Karibų emigrantų vaikai.
Bet kiek jūs apie mus žinote?
Ši sudėtinga navigacija
nėra tik pirmos kartos žmonių problema.
Mes tokia susipainioję
Šiaurės Amerikos ir Europos gyventojų gyvenimuose ir kultūroje,
kad net nustebtumėte sužinoję, kokie kritiški esame
savo kultūrai ir ateičiai.
Taigi, pasikalbėkite su mumis.
sužinokite kas iš tiesų yra imigrantai,
ir pamatykite mus atskirai nuo apibūdinimų ar
ribotų žiniasklaidos pasakojimų
ar net nuo to, kokie mes galime pasirodyti.
Mes vaikštantys skirtingų kultūrų puodai,
ir jei kažkas iš to puodo kvepia keistai -
(Juokas.)
nenusisukite.
Paprašykite pasidalinti.
Ačiū.
(Plojimai.)