Mi a kapitalizmus?
A kapitalizmus egybefüggő piacok lánca.
Van piaca a limonádénak,
a citromnak,
a citromszállító kamionoknak,
a kamionokat üzemanyaggal ellátóknak,
és van piaca a limonádés bódékat építő faiparnak.
Ugyanakkor a kapitalizmus köztudottan
egyszerre ünnepelt,
és megvetett fogalom.
Egyszerre becsült és becsmérelt.
Ezzel nem értek egyet,
mert a kapitalizmus jelenlegi formáját nagyrészt félreértik.
Véleményem szerint
a kapitalizmust nem ideológiaként,
hanem operációs rendszerként kell felfognunk.
Gondoljanak Iphone-jukra,
amelyben hardver és szoftver egyesül.
Alkalmazások és hardver.
Gondoljanak a hardverre mint minket körülvevő fizikai valóságra,
az alkalmazásokra pedig mint vállalati tevékenységekre,
kreatív erőforrásokra.
Az operációs rendszer pedig összeköti őket.
A hardver- és szoftverfejlesztés
kéz a kézben jár.
Az operációs rendszert javítani,
frissíteni kell, hogy lépést tartson;
az új verzió kiadása elkerülhetetlen.
Mindezeknek egymástól elválaszthatatlanul kell zajlaniuk.
Az operációs rendszer állandó fejlesztése szükséges,
hogy az újításokkal lépést tartson.
Ebből adódóan, ha a kapitalizmust
operációs rendszerként fogjuk fel,
az ideológiai nyelvezet eltűnik
a kapitalizmus hagyományos védelmezőinek gondolatvilágából.
Egészen az alkotmányig elmehetnénk:
vegyük észre, hogy az alkotmányozók
még a szólás-, vallás- s sajtószabadságról szóló első kiegészítés előtt is
gondoltak a szabadalmi és szerzői jogok védelmére.
A tudományok és a művészetek kormányzati pártolásáról beszéltek.
Ez az oka, hogy nem indíthatok el holnap Goggle nevű keresőmotort.
(Nevetés)
A Google nem birtokolja a "G"-ket,
de mégsem csinálhatom, mert némi zavart keltene.
Még az ingatlanjogok sem egyértelműek.
És így tovább.
1900-ra másfajta tulajdonjogok is létrejönnek.
Képzeljék el, van 40 hektár földjük
valahol a Közép-Nyugaton.
Tisztán látszik, kerítésük meddig húzódik,
és meddig a szomszédé.
Hadd kérdezzem meg,
az ingatlanuk milyen magasra terjed ki?
300 méter,
1 500 vagy 3 000 méter?
Jelentősége nincs,
mert az egy-két hőlégballon újdonságától eltekintve
égben senki nem járt.
De néhány év múlva igen.
Egyszerre nagyon is fontos lett,
hogy földjük 300, 1 500,
vagy 3 000 méter magasra terjed ki.
Valaki döntőbíráskodása kellett.
És pontosan ez történt.
5-10 év múlva,
ha az Amazon csomagot akar kézbesíteni házuk felett a szomszédba,
egy UPS furgonból,
majd el kell dönteni: ingatlanuk 1,5 vagy 3 méter,
15 vagy 30 méter magasra terjed ki?
Milyen magasra?
Nincs az az ideológia,
amely ezt megmondaná.
Operációs rendszer van.
Hasonló dolog
zajlik le az automobiloknál.
Néhány évvel a Wright testvérek repülő találmánya után,
az emberek egyre több kocsit használtak.
Aztán a szabályrendszert –
operációs rendszert –
a fogyasztók biztonsága érdekében rögvest foltozni kellett.
A járművezetők veszélyeztették a lovakat,
gyalogosokat, trolikat, mindent.
Aztán hirtelen
az automobilok vezetőit jogosítványra, szemvizsgálatra kötelezték,
majd lett gépkocsi-regisztráció, sebességkorlátozás,
közlekedési szabályok,
hogy lovak és gyalogosok egyszerre létezhessenek a kocsikkal.
A réginek illeszkednie kellett az újhoz.
A találmánynak meg kell felelnie a múltbéli fejlesztéseknek.
Ugyanígy, 5-10 év múlva láthatjuk,
hogyan lesznek együtt jelen
az önvezető és ember vezette autók.
Ez azért fontos, mert 10 éven belül
önvezető autókon és drónokon kívül más is fog történni:
látni fogják, hogy a világ legértékesebb gazdaságát –
a világ legnagyobb gazdaságát –
kommunisták irányítják.
Úgy látszik, a kínaiaknak igen jól fekszik a kapitalizmus.
Ami identitásválságot fog előidézni,
és alapvető problémája lesz az USA-nak.
Mert egészein idáig
a szabadpiac egybeesett a szabadságjogokkal:
szólás-, sajtó- és vallásszabadsággal.
Majd egyszerre csak leváltak egymásról.
S amikor ez megtörténik,
azt látjuk, hogy a demokrácia, a vélemények sokasága
útját állja a kapitalizmusnak,
mert ha egy kormány nem tesz úgy, mint amelynek meg van kötve a keze,
nagyon könnyen hozhat keretszabályokat drónokra,
villanyautókra, önvezető autókra,
bármilyen innovációra,
amiben úgy érzi, túlszárnyalhatja a nyugati társadalmakat.
Ez nagyon új tapasztalat az amerikai életben.
Nagyon fontos ezért, hogy az amerikai kapitalizmust
operációs rendszerként, és ne ideológiaként fogjuk fel.
Mert ha ideológiaként fogjuk fel,
a remek politikai iránynak lehetnek nagyon rossz irányelvei.
A piaci eredmények, a demokratikus szólamok
és a szavazatért folytatott harc
a haladás elfojtásával végződhet.
Az elkövetkezendő években,
amint ez a politikai ciklus kirajzolódik,
látni fogják az amerikai demokráciát
felnőni a kapitalizmus és modernitás támasztotta feladatokhoz.
Kérem a döntéshozókat, gondolkozzanak el ezekről:
az ideológia leválasztása a gazdaságról,
és a jó irányelv hogyan vigye végül jó irányba a politikát.
Köszönöm.
(Taps)