Danas više od polovine svjetske populacije živi u gradovima.
Proces urbanizacije počeo je krajem 18. stoljeća
i otada je u porastu.
Predviđa se da će do 2050. godine
66% stanovništva živjeti u gradovima.
UN, Svjetska zdravstvena organizacija i
Svjetski ekonomski forum upozoravaju nas,
nećemo li imati plan za povećanu gustoću naseljenosti,
trenutačni problemi u našim gradovima, poput nejednakosti, zakrčenosti, zločina,
postat će samo gori.
Stoga urbanistički planeri i graditelji
ulažu mnogo truda i kreativnosti
u dizajniranje naših budućih, gušćih, većih gradova.
Međutim, ja imam drukčije mišljenje.
Smatram da je urbanizacija zapravo dosegla kraj svog ciklusa
i ljudi će se sada početi vraćati selu.
Mogli biste pomisliti: "Ali što je s trendom?"
Dakle, dozvolite mi da vam kažem
socioekonomski trendovi ne traju dovijeka.
Znate, prije 12.000 godina,
svi su bili savršeno sretni
tumaranjem po zemlji, lovom i sakupljanjem.
Zatim, trend se promijenio
i onda je hit postao živjeti na farmi i držati stoku.
Dok se i to nije promijenilo iznova,
kada dolazimo do industrijske revolucije.
Zapravo, to je ono što je započelo proces urbanizacije.
Znate li što ga je pokrenulo?
Parna snaga, strojevi
i novi kemijski procesi.
Dvjema riječima: tehnološka inovacija.
Vjerujem da tehnologija može isto tako ovaj ciklus dovesti do svog kraja.
Radim na inovaciji većinu svoje karijere.
Obožavam to i obožavam svoj posao.
Dozvoljava mi da radim s dronovima, 3D pisačima i pametnim naočalama.
I to ne samo onim koje možete kupiti u trgovinama već i s prototipovima.
Zaista je jako zabavno ponekad.
Neke od ovih tehnologija
stvaraju nove mogućnosti koje će radikalno promijeniti
načine na koji smo obavljali stvari
i za nekoliko godina,
mogle bi nam omogućiti da uživamo u pogodnostima gradskog života
bilo gdje.
Razmislite o tome.
Ako biste mogli živjeti u mjestu koje ima malu stopu zločina,
a više prostora,
nižim troškovima života
i manje prometa,
naravno da bi većina htjela upravo to.
Međutim, oni smatraju da nemaju izbora
i da moraju živjeti u gradu.
U prošlosti su ljudi selili u gradove,
ne zato što su voljeli taj grad,
već radi stvari koje je grad omogućavao.
Veće mogućnosti zaposlenja,
lakši pristup uslugama i proizvodima
te bogatiji društveni život.
Promotrimo to izbliza.
Više mogućnosti za zaposlenje i stvaranje karijere.
Je li to još uvijek stoji i danas?
Naime, ljudi po uredima počinju shvaćati
da raditi i biti u uredu
ne mora više biti ista stvar.
Prema studiji Global Workplace Analyticsa,
više od 80% radne snage SAD-a voljelo bi raditi od kuće.
A znate li koliko uopće košta tvrtke da imaju uredski prostor?
11.000 dolara po zaposleniku po godini.
Kada bi samo pola tih zaposlenika
radilo od kuće tek pola radnog vremena,
ušteda bi u državama premašila 500 milijardi dolara,
što bi moglo smanjiti stakleničke plinove za 54 milijuna tona.
To je ekvivalent
10 milijuna auta manje na cestama za cijelu godinu.
Unatoč činjenici da bi ljudi više voljeli raditi od kuće,
trenutna tehnologija čini to iskustvo osamljujućim.
Nije udobno
i ne daje osjećaj pripadanja.
Međutim, to će se promijeniti
približavanjem dviju tehnologija:
Proširenom stvarnošću i teleprisutnim robotima.
Proširena stvarnost već danas omogućuje
uredsko okruženje gdje god se nalazili.
Sve što vam treba su prijenosno računalo i pametne naočale
pa možete imati svoju e-poštu i radne dokumente
gdje god išli.
A video sastanci i pozivi postali su vrlo učestali u današnje doba,
no, još uvijek su im potrebna poboljšanja.
Hoću reći, sva ona mala lica na ekranu,
ponekad ne znate ni tko vam govori.
Naravno, već postoji nešto puno bolje od statičnih video poziva:
vaš prosječni teleprisutni robot.
Zovem ga tabletom na štapu.
(Smijeh)
Imate kontrolu nad njim,
nad tim kuda ide i što vidi.
Napredak je, ali daleko od savršenstva.
Znate li kako govore
da je ljudska komunikacija uglavnom neverbalna?
Pa, nećete je dobiti od robota.
Izgleda poput vanzemaljca.
Ali uz napretke u proširenoj stvarnosti,
bit će jednostavno omotati robota u lijepi hologram,
tako da uistinu nalikuje pravoj osobi.
To bi bilo dovoljno.
Ili... zaboravite na robota.
Prijeđimo potpuno na virtualnu stvarnost,
svi se susreću u virtualnom svijetu.
Za par godina ćete nju doživljavati toliko stvarno,
da nećete ni znati razliku.
Dakle, što je bio sljedeći razlog zašto će ljudi seliti u gradove?
Pristupačnost usluga i robe.
Ali, danas im možete pristupiti i elektronski.
Po studiji koju je proveo comScore,
e-kupci u SAD-u su za prošlu godinu
više od pola svoje kupnje obavili elektronski.
A svjetsko tržište za e-trgovinu
procjenjuje se na dva bilijuna dolara.
e-Marketer procjenjuje da će doseći 2,38 bilijuna dolara
do kraja 2017.
Sa stajališta logistike,
gustoća je dobra za dostave.
Dostava robe trgovačkim centrima je laka.
Možete slati velike pošiljke trgovinama,
a ljudi će doći, kupiti i ponijeti kući.
E-trgovina znači da šaljete i dostavljate
po jedan primjerak robe,
a to je mnogo skuplje.
To je kao da organizirate rođendansku zabavu za 20 ljudi
ili da donosite po komad torte
svakom od 20 prijatelja u njihov dom.
Ali, u gradu barem
žive međusobno blizu.
Gustoća pomaže.
Što se tiče dostave narudžbe s e-trgovine na selo,
njima treba vječnost da stignu.
Dostavljači ponekad voze kilometrima da bi došli od jedne adrese do druge.
Takve dostave su najskuplje od svih.
Međutim, već postoji rješenje za to:
dronovi.
Vozilo koje prenosi eskadru dronova.
Vozač obavlja neke dostave,
a dronovi lete od i prema kamionu koji je u pokretu.
Na taj način su srezani prosječni troškovi dostave
i voila:
pristupačne usluge e-trgovine na selu.
Vidjet ćete,
budući domovi onih koji rade od kuće
vjerojatno će u dvorištu imati pristanište za dronove.
Budući da daleke dostave neće više biti problematične,
neće biti potrebno živjeti u gradu da biste mogli kupovati stvari.
Dakle, to su dva.
A što je bio treći razlog selidbe u grad?
Bogat društveni život.
Biste li morali biti u gradu za to?
Jer ljudi danas
stječu prijatelje, čavrljaju, ogovaraju i flertuju
iz udobnosti svojih fotelja.
(Smijeh)
I sve to dok nose svoju omiljenu pidžamu.
(Smijeh)
U svijetu ima više od dvije milijarde aktivnih korisnika društvenih mreža.
Na neki način, to nas navodi na shvaćanje da smo povezani
gdje god bili.
Dobro, ne baš sasvim.
Ponekad vam je još uvijek potreban pravi ljudski kontakt.
Ironično je da grad, svojom gustoćom stanovnika,
nije uvijek idealan za to.
Zapravo, što društvene grupe postaju manje,
to budu snažnije.
Nedavna studija u UK-u
Državnog zavoda za statistiku
pokazala je višu stopu zadovoljstva životom
među ljudima na selu.
Dakle, kako se ljudi budu nastanjivali u selima,
to će kupovati lokalne namirnice,
svježe namirnice, općenito hranu
i tražiti usluge održavanja lokalno.
Tako će majstori, mali obrti i usluge razvijati poslovanje.
Možda će neki industrijski radnici iz grada,
zamijenjeni automatizacijom,
naći neki dobar drukčiji posao na selu
pa će i oni preseliti tamo.
A kako će to izgledati
kad ljudi počnu seliti na selo?
Razmišljajte o samoodrživim,
neovisnim kućama sa solarnim panelima
te vjetrenjačama i službama za recikliranje otpada.
Naši budući domovi proizvodit će vlastitu struju i njome pokretati obiteljski auto.
Hoću reći, gradovi su se uvijek smatrali energetski učinkovitijim,
ali, vjerujte mi,
ponovno naseljavanje sela također može biti ekološko.
Do sada ste vjerojatno razmotrili sve pogodnosti života na selu.
(Smijeh)
I ja sam.
Prije šest godina žena i ja smo spakirali stvari,
prodali naš stančić u Španjolskoj
i tim novcem kupili kuću s vrtom
i ptičicama koje dolaze ujutro pjevati.
(Smijeh)
Tako je lijepo.
Živimo u seocetu, ne baš u osamljenoj prirodi.
To mi je sljedeće u planu,
preuređena seoska kuća.
Niti predaleko, niti preblizu gradu.
Morat ćemo paziti da imamo dobro mjesto za dronove da mogu sletjeti.
(Smijeh)
Ali, to je moj izbor.
Ne mora biti i vaš,
jer bi moglo zvučati kao da uvjeravam nekoga
da nam se pridruži.
Stvarno ne želim.
(Smijeh)
Ne treba mi još ljudi.
(Smijeh)
Jednostavno mislim da će sami doći
kad shvate da mogu imati iste pogodnosti kao i u gradu.
Ako niste seoski tip,
imam dobre vijesti i za vas.
Gradovi neće nestati.
Kad iseljavanje počne,
smanjena gustoća pomoći će pronalasku boljeg protoka i balansa.
Dobro, pretpostavljam da sada imate o čemu razmišljati.
Mislite li i dalje da morate živjeti u gradu?
I, još važnije,
želite li?
Hvala na pozornosti.
(Pljesak)