Hallották a híreket?
A tiszta energia forradalmát éljük.
Nálunk, Berkeley-ben, Kaliforniában
szinte minden nap újabb tetőkön jelennek meg napelemek.
új kocsibeállókon elektromos autók.
Németország időnként energiájának felét napenergiából nyeri,
és India elhatározta hogy 2022-ig
tízszer annyi naperőművet épít,
mint amennyi Kaliforniában van.
Úgy tűnik, még a nukleáris energia is visszatér.
Bill Gates Kínában mérnökökkel együttműködve,
40 különböző cég bevonásával,
a világ első hulladékkal működő reaktorának fejlesztésén dolgozik,
amelyik nem olvad le,
és olcsóbb, mint a szén.
Akkor talán felmerül a kérdés:
A globális felmelegedés problémáját
talán sokkal könnyebb lesz megoldani, mint azt bárki képzelte?
Erre a kérdésre kerestük a választ,
így a kollégáimmal eldöntöttük, hogy fejest ugrunk az adatokba.
Egy kicsit szkeptikusok voltunk
ezzel a "tisztaenergia-forradalom"-dolog egyes részeivel kapcsolatban,
de meglepő dolgokat találtunk.
Az első, hogy a tiszta energia részaránya növekszik.
Ez a tiszta energiából származó elektromos áram 20 éves kimutatása.
De amikor a tiszta energiaforrásból származó elektromos áram
globális részarányát nézzük,
az látjuk, hogy valójában 36-ról 31 százalékra csökkent.
Ha törődünk a klímaváltozással,
akkor az ellenkező irányba kéne mozdulni,
azaz hogy az elektromosság 100%-a tiszta energiaforrásokból származzon,
méghozzá minél hamarabb.
Most azt kérdezhetik:
"Ne már, mennyi lehet a globális elektromosság öt százaléka?"
Nos, kiderült, hogy elég sok.
Egyenértékű 60 Diablo Canyon -méretű atomerőművel,
amely Kalifornia legújabb atomerőműve,
vagy megfelel 900 Topaz méretű napelemfarmnak,
amelyik a világ - de legalábbis Kalifornia -
egyik legnagyobb napelemfarmja.
Ez valószínűleg azért van, mert a fosszilis üzemanyagok aránya
gyorsabban nő a tiszta energiánál.
És ez érthető is.
Rengeteg szegény ország van,
melyek még mindig fát, trágyát és faszenet használnak
fő energiaforrásként,
és modern üzemanyagra van szükségük.
De valami más is történik,
méghozzá az egyik tiszta energiaforrással,
amely abszolút értékben is visszaesett,
nem csak a többihez képest.
És ez az atomenergia.
Láthatjuk, hogy a termelés hét százalékot esett
az utóbbi 10 évben.
A nap- és a szélenergia hatalmas lépésekkel tör előre,
tehát sokat hallhatunk arról, hogy ez nem is igazán számít,
mert a nap és a szél majd kiegyensúlyozza ezt a különbséget.
De az adatok valami mást mondanak.
Ha a szél és a nap által termelt áramot összeadjuk,
láthatjuk, hogy alig a felét teszi ki annak, amivel a nukleáris csökkent.
Nézzük meg közelebbről az Egyesült Államokat.
Az utóbbi néhány évben - valójában 2013-ban és 2014-ben -
idő előtt nyugdíjaztunk négy atomerőművet.
Szinte teljes mértékben fosszilisekkel helyettesítettük őket,
azaz végül kisepertünk majdnem annyi tiszta energiát a rendszerből,
amennyit a napenergiából nyerünk.
És ez nem csak nálunk van így.
Kaliforniát sokan a tiszta energia és a klímavédelem élharcosának tartják,
de amikor ránéztünk az adatokra,
akkor azt találtuk, hogy valójában
Kalifornia lassabban csökkenti a kibocsátását,
mint az országos átlag 2000 és 2015 között.
No és Németország?
Ők rengeteg tiszta energiát termelnek.
De amikor az adatokra nézünk,
a német kibocsátás 2009 óta emelkedett
és igazából senki nem tudja megmondani,
hogy 2020-ra tudják-e teljesíteni a klímakötelezettségüket.
Az okot nem nehéz megérteni.
A nap és a szél az idő körülbelül 10-20%-ában működik,
ami azt jelenti, hogy attól, hogy a nap nem süt,
a szél nem fúj,
a kórházaknak, az otthonoknak, a városoknak, a gyáraknak
még szükségük van áramra.
Bár az akkumulátorok nagyon szép fejlődésen mentek keresztül mostanában,
az igazság az, hogy soha nem lesznek olyan hatékonyak,
mint a villamos hálózat.
Minden alkalommal, amikor áramot töltünk egy akkumulátorba
és azt onnan felhasználjuk, akkor 20-40%-os az energiaveszteség.
Ezért van az, hogy Kaliforniában
próbáljuk felhasználni az összes megtermelt napenergiát -
jelenleg körülbelül az áram 10%-át termelik napelemek -
mert amikor a nap lemegy, és az emberek hazaérnek,
bekapcsolják a légkondijukat, és a tévéiket
és minden más eszközt a házban,
rengeteg földgáz-rásegítésre van szükségünk.
Tehát folyamatosan feltöltöttük
nagy mennyiségű földgázzal egy hegy oldalát.
Ez egy darabig egész jól működött,
de múlt év végén elkezdett szivárogni.
Ez itt Aliso Canyon.
Annyi metángázt eresztettünk ki,
mintha félmillió autót tettünk volna az utakra.
Ez alapvetően tönkre is tette az egész évre vállalt klímakötelezettségünket.
Nos, mi a helyzet Indiával?
Néha el kell utazni helyekre, hogy a helyes adatokat megszerezzük,
úgyhogy pár hónapja elutaztunk Indiába.
Találkoztunk a legfelsőbb vezetőkkel:
nap-, nukleáris- és egyéb energia területéről, és ők azt mondták:
"Nekünk komolyabb problémáink vannak,
mint Németországnak, vagy Kaliforniának együttvéve.
Nálunk nincs tartalék; nekünk nincs földgázunk.
És ez csak a jéghegy csúcsa.
Mondjuk 2022-re szeretnénk elérni a 100 gigawattot.
De múlt évben csak ötöt értünk el,
és az előtte való évben is csak ötöt."
Szóval nézzük csak meg közelebbről a nukleáris energiát.
Az ENSZ Éghajlatváltozási Kormányközi Testülete
megnézte a különböző üzemanyagok széntartalmát,
és a nukleáris igen alacsonyra jött ki - alacsonyabbra, mint a napenergia.
Az atomerőmű egyértelműen rengeteg energiát termel -
napi 24 órában, a hét minden napján.
Egy év alatt egy erőmű az idő 92%-ában képes rendelkezésre állni.
Az az érdekes, hogy ha megnézzük az országokat,
amelyek különféle megújuló erőműveket telepítettek,
csak néhány olyan van,
amelyik ezt a klímaváltozással összhangban teszi.
Tehát a nukleáris erőmű elég jó lehetőségnek tűnik,
de van vele egy nagy probléma,
amiről biztosan mindenki halott,
vagyis hogy az emberek nem nagyon szeretik.
Körülbelül fél éve készült egy tanulmány,
egy felmérés, amelyet szerte a világon kitöltöttek,
nem csak USA és Európa polgárai.
Azt találták,
hogy a nukleáris energia az egyik legnépszerűtlenebb.
Még az olaj is népszerűbb, mint a nukleáris energia.
Bár a nukleáris lekörözi a szenet, a helyzet az,
hogy az az emberek nem félnek a széntől úgy, ahogy a nukleáris energiától.
ami csupán a tudatalattink játéka.
Tehát mitől is félünk?
Igazából három dologról van szó.
Egyrészt az erőművek biztonságáról -
a félelem, hogy leolvadnak és károkat okoznak.
A másik: a keletkező hulladék.
A harmadik: a fegyverekhez társítják.
Azt gondolom, érthető,
hogy a mérnökök foglalkoznak ezekkel a kérdésekkel és megoldásokat keresnek.
Ezért fejleszt Bill Gates Kínában új típusú reaktorokat.
Ezért dolgozik 40 különböző vállalkozó ezen a problémán.
Én személyesen nagyon várom az eredményt.
Készítettünk egy jelentést: "Nukleáris energiát olcsón?"
A tóriumos reaktor kifejezetten sok lehetőséget hordoz.
Tehát, amikor a klímakutató James Hansen
megkérdezte, hogy akarok-e vele Kínába menni,
és megnézni a kínai haladó nukleáris programot,
már ugrottam is.
MIT-s és UC Berkeley-s mérnökökkel voltunk ott.
Az jutott eszembe,
hogy a kínaiak képesek megvalósítani a nukleáris területen is azt,
amit sok más dologgal -
vagyis elkezdenék futószalagon gyártani a kisméretű atomreaktorokat,
mint az iPhone-okat, vagy a MacBookokat, és szállítanák őket mindenhová a világon.
Kaphatnék én is egyet otthonra, Berkeley-be.
De ehelyett némileg mást találtam.
A prezentációk mind nagyon izgalmasak és ígéretesek voltak.
Többféle reaktoron is dolgoznak egyszerre.
Aztán előjött a tóriumos reaktor és sokan nagyon izgatottak lettünk.
Aztán végigmentek a prezentáción, elértek a határidőkhöz,
és azt mondták:
"A folyékony sóolvadékos tóriumreaktor
megvásárolható lesz az egész világon
2040-re."
Erre én: "Tessék?"
(Nevetés)
A kollégáimra néztem olyan fejjel:
"Elnézést --
nem tudnátok ezt egy kicsit felgyorsítani?
Mivel mi most épp egy klímakrízis közepén vagyunk.
És a városaitok amúgy elég szennyezettek."
Erre ők válaszoltak, valahogy így:
"Nem tudom, mit hallottál a tóriumos programunkról,
de a költségvetésünk harmadát sem kapjuk meg,
és az energiaügyi minisztériumotok nem nagyon segít eljuttatni az adatokat
a ti tesztreaktoraitokról."
Erre én: "Nos, van egy ötletem.
Tudjátok, tíz év múlva akarjátok bemutatni, hogy működőképes a reaktor.
Hagyjuk azt a részt,
és ugorjunk rögtön a forgalmazáshoz.
Pénzt és időt takarít meg."
És a mérnök csak rám nézett és azt mondta:
"Hadd kérdezzek valamit:
Vennél olyan autót, amit még soha nem teszteltek le?"
Mi a helyzet a többi reaktorral?
Van egy, ami éppen kész, az eladása most van folyamatban.
Ez a magas hőmérsékletű gázreaktor.
Nem tud leolvadni.
De igen nagy és otromba azért, hogy biztonságos legyen,
és senki nem gondolja, hogy valaha is olcsóbb lesz,
mint a mostani reaktorok.
Jó ötlet lenne a hulladékot felhasználó reaktorok alkalmazása, de az igazság az,
hogy egyelőre nem tudunk ilyet csinálni.
Van esély rá, hogy végül több hulladékot termelünk,
és a legtöbben azt gondolják,
hogy ha a hulladékot is számításba vesszük,
akkor összességében az egész berendezés jóval többe kerül,
és csak hozzáadtunk egy bonyolult lépést.
Az igazság az,
hogy a valódi kérdés, hogy ezekből mi mindent fogunk megvalósítani.
Elmentünk Indiába, megkérdeztük őket a nukleáris programról.
A kormány a párizsi klímabeszámolók előtt azt mondta,
hogy körülbelül 30 új nukleáris erőművet építenek.
De amikor odamentünk és megkérdeztük az embereket,
és megnéztük a belső dokumentumokat,
most azt mondják, hogy ötöt építenek meg.
És a világ nagy részén, főleg a gazdag részén,
nem is beszélnek új reaktorok építéséről.
Sőt, leállítjuk a reaktorokat,
még az üzemidejük lejárta előtt.
Németország ezért még nyomást is gyakorol a szomszédaira.
Említettem az Egyesült Államokat -
a következő 15 évben a reaktoraink felét elveszíthetjük,
ami a Tiszta Villamosenergia-tervben vállalt kibocsátáscsökkentést
40%-kal visszavetné.
Igaz, hogy Japánban minden nukleáris erőművet leállítottak,
szénnel, földgázzal, olajjal helyettesítették,
és maximum az erőművek harmadát-kétharmadát fogják újraindítani.
Amikor végigmentünk a számokon,
és összegeztük -
hány erőművet fog Kína és India indítani
a következő 15 évben,
és hányról látjuk, hogy valószínűleg be fogják zárni -
ez volt a legnagyobb megdöbbenés.
Azt találtuk, hogy a világ könnyen négyszer annyi tiszta energiát veszíthet,
mint amennyit az elmúlt tíz évben vesztettünk.
Más szavakkal: mi nem egy tiszta energia forradalomban vagyunk.
Egy tiszta energia krízisben vagyunk éppen.
Tehát érthető, hogy a mérnökök technikai megoldást keresnek
az emberek nukleáristól való félelmére.
De amikor figyelembe vesszük, hogy ez mekkora kihívás,
és hogy hosszú időbe telik ezeknek a megoldása,
felmerül egy másik probléma:
Ezek a technikai megoldások tényleg megoldják az emberek félelmeit?
Vegyük a biztonságosságot.
Tudják, annak ellenére, amit az emberek gondolnak,
nehéz kitalálni, hogyan legyen biztonságosabb a nukleáris energia.
Minden orvosi újság, ami ezt vizsgálja -
ez a legfrissebb tanulmány a brit "Lancet" laptól,
ami a világ egyik legelismertebb újságja -
a nukleáris termelés a legmegbízhatóbb és a legbiztonságosabb.
Mindenki a balesetektől fél.
Nézzük meg a baleseti adatokat -
Fukushima, Csernobil -
a WHO mindig ugyanazt találja:
a legnagyobb kárt a pánikoló emberek okozzák,
akik pánikolnak, mivel félnek.
Más szóval,
a kárt tulajdonképpen nem a gépek,
vagy a sugárzás okozza.
A félelmeinknek köszönhető.
És mi a helyzet a hulladékkal?
A hulladék mindenkit zavar.
Az érdekesség a hulladékkal az,
hogy milyen kevés is van belőle.
Ez csak egy erőműből van.
Ha az USÁ-ban előállított összes nukleáris hulladékot nézzük,
és feltesszük egy focipályára, feltornyozzuk,
csak 6 m magas lenne.
És azt mondják, hogy mérgező, vagy csinál valamit -
nem, csak ül ott és megfigyelés alatt tartják.
Nincs belőle nagyon sok.
Ellentétben a hulladékkal, amit nem ellenőrzünk az energiatermelésnél -
"légszennyezés"-nek hívjuk, és hétmillió embert öl meg évente -
és nagyon súlyos szintű globális felmelegedéssel fenyeget.
Az az igazság, hogy még ha üzemanyagként tudnánk is használni ezt a hulladékot,
még így is maradna meg belőle fölösleg.
Vagyis mindig lesznek, akik szerint ez egy nagy probléma,
méghozzá olyan okokból, amiknek nincs olyan sok köze a valódi hulladékhoz
mint elsőre gondolnánk.
Nos, mi a helyzet a fegyverekkel?
Talán a legfurcsább az, hogy nincs rá példa,
hogy nukleáris energiával rendelkező országok
egyszer csak "Hopp!", fegyvert akarnak belőle.
Valójában ez fordítva működik.
Azt találtuk, hogy az egyetlen út
megszabadulni nagy számú nukleáris fegyvertől az,
ha a robbanófejben lévő plutóniumot
atomerőművekben használjuk el, üzemanyagként.
Tehát ha azt szeretnénk, hogy a világ megszabaduljon az atomfegyverektől,
akkor sokkal több atomerőműre lesz szükségünk.
(Taps)
Amikor elhagytam Kínát,
a mérnök, aki odahívta Bill Gates-t, félrehívott,
és azt mondta, "Tudod Michael, méltányolom az érdeklődésed
a különböző nukleáris technológiákban,
de van egy sokkal alapvetőbb probléma,
nem elég nagy rá a globális igény.
Úgy értem, mi gyárthatjuk ezeket a gépeket nagy számban,
tudjuk, hogyan csináljuk meg olcsón,
de nincs elég ember, aki akarná őket."
Szóval fejlesszük a nap- és szélenergiát és legyünk hatékonyak és ne pazaroljunk.
Gyorsítsuk a nukleáris programok fejlesztését.
Szerintem meg kéne triplázni az erre szánt pénzt.
De azt hiszem, a legfontosabb dolog,
ha túljutunk a klímakrízisen az,
hogy észben tartsuk, hogy a tiszta energia krízisének oka
nem a gépeinkben keresendő,
hanem saját magunkban.
Nagyon szépen köszönöm.
(Taps)