Amikor új termékeket, szolgáltatásokat
vagy üzleti tevékenységet tervezünk,
csak akkor fog kiderülni, hogy sikeresek voltunk-e,
jó volt-e a tervezés,
amikor látjuk, hogyan használják őket a valóságban, valós környezetben.
Minden alkalom eszembe juttatja ezt, amikor elmegyek a Highbury Fields mellett
Észak-Londonban.
Csodálatos hely.
Hatalmas, nyílt, zöld tér.
György-korabeli épületekkel körülvéve.
De ott van ez a sártenger, ami átszeli a közepét.
Az emberek nyilvánvalóan nem akarják megtenni az utat a sarokig.
Helyette a rövidebb utat választják,
és az ösvényt kitapossák.
Ezt a levágást hívjuk vágyott útvonalnak,
és gyakran ez a legkézenfekvőbb út.
Lenyűgözőnek tartom őket,
mert e pontokon válik el a tervezés és a felhasználói igény.
Most bocsánatot kell kérnem,
mert mostantól kezdve mindenhol ezeket fogják látni.
Ma kiválasztok belőlük hármat, amit érdekesnek tartok,
és elmondom, mire hívják föl a figyelmünket
új termékek és szolgáltatások bevezetésével összefüggésben.
Az első – Brazília fővárosában, Brazíliavárosban van.
Arra emlékeztet,
hogy a valós igényre összpontosítva, a legkisebb ellenállást kiváltva
tervezzünk.
Nos, Brazíliaváros lenyűgöző.
Niemeyer tervezte az ötvenes években.
Ez volt a repülés aranykora,
így az itt látható, repülő formájú elrendezést készítette.
Némileg aggályos,
hogy a legtöbb fontos kormányzati épületet a pilótafülkébe helyezte.
Ha ráközelítünk, Brazíliaváros kellős közepe,
ahol a pont is van,
láthatóan telis-tele levágásokkal.
Mindenhol vannak.
A tervről úgy hitték, hogy megállja a helyét a jövőben is.
Úgy vélték, a jövőben úgysem kell gyalogolnunk sehova,
hiszen autózhatunk –,
így nem látták nagy szükségét sétányoknak és járdáknak.
De látszik, hogy igenis van rájuk igény.
Ezek itt elég veszélyes levágások.
Ez a középső
15 forgalmi sávot keresztez.
Nem meglepő,
hogy Brazíliavárosban ötször nagyobb a gyalogosbalesetek aránya,
mint egy átlagos USA-beli nagyvárosban.
Az emberek találékonyak.
Mindig meg fogják találni a legkevesebb energiát igénylő utat
hogy pénzt és időt takarítsanak meg.
De nem minden levágás veszélyes,
ahogy azt a Heathrow reptéren láthattam.
Sokunkat bosszant, amikor szembesülünk
a vámmentes üzleten keresztül teendő kényszerű sétával.
Bámulatos volt számomra,
milyen sokan mondtak nemet a hosszú, kanyargós útvonalra itt balra,
és egyszerűen átvágtak erre jobbra,
a vágyott útvonalon keresztül.
A legérdekesebb kérdés ilyenkor:
vajon mit gondolnak a tervezők, amikor e viselkedésünket látják?
Azt gondolják, hogy ostobák vagyunk?
Vagy hogy lusták?
Vagy elfogadják, hogy ez a helyes megoldás?
Ez az ő termékük.
Mi pedig hatékonyan közreműködünk a tervezésében.
A mi dolgunk valós igényekre tervezni, amit a közösség elfogad,
mert ha nem ezt tesszük, a felhasználónk úgyis megteszi.
A második vágyott út, amit meg akartam mutatni
a University of Californián van.
Arra figyelmeztet,
hogy néha a legjobb módszer egy remek dizájn kialakítására az,
ha egyszerűen használni kezdjük.
Az egyetemi területek kiválóak a vágyott útvonalak megfigyelésére.
Úgy vélem, azért, mert a diákok mindig késésben vannak, és okosak is.
Szóval loholnak az órákra.
Mindig meg fogják találni a levágásokat.
Ezek a tervezők tudták ezt.
Megépítették hát az épületeket,
és vártak egy pár hónapig, hogy az ösvények kialakuljanak.
Aztán leburkolták őket.
(Nevetés)
Hihetetlenül okos megközelítés.
Gyakran abból, ha kísérletként indítunk el egy szolgáltatást,
rájöhetünk, hogy igazából mire vágynak az emberek .
Például a bostoni Ayr Muir tudta, hogy éttermet akar nyitni.
De hol kellene lennie?
Mi kerüljön a menüjére?
Elindított egy szolgáltatást,
jelen esetben egy mozgó büfét,
és minden nap más helyszínre ment.
Más-más menüt írt ki a kocsi oldalára,
hogy rájöjjön, mit keres a közönség.
Mostanra egész étteremlánca van.
Szóval hihetetlenül hasznos lehet
elindítani valamit, hogy ráleljünk a vágyott útvonalra.
A harmadik és utolsó út, amelyről szólni akarok,
a UNIH-é.
Ráirányítja a figyelmünket, hogy a világ mozgásban van,
és választ kell adnunk e változásokra.
Ahogy kitalálhatták, ez egy kórház.
Bal oldalt megjelöltem az onkológiai osztályt.
A betegek általában a hotelben szállnak meg, itt lent jobbra.
Az intézmény páciens-központú volt,
így betegeiket autóval szállították.
De amikor elkezdtek kemoterápiát is nyújtani, észrevették,
hogy a páciensek ritkán akarnak kocsiba szállni.
Hányingerrel küszködnek, így inkább visszasétálnak a hotelbe.
Ez az átlós irányú vágyott út alakult k.
A betegek még így is nevezték: a kemósáv.
Amikor a kórház ezt először észlelte,
igyekeztek visszagyepesíteni, figyelmen kívül hagyni.
De egy idő után rájöttek, hogy ez fontos szükséglet,
egyeztettek a páciensekkel,
és aztán le is kövezték.
Azt gondolom, a munkánk sokszor az, hogy leburkoljuk ezeket a vágyott utakat.
Ha visszapillantunk Észak-Londonba,
ez a vágyott út nem volt mindig ott.
Az ok, ami létrehozta,
hogy erre járnak az emberek az Arsenal futballklub óriási stadionjába
a játéknapokon,
a metróállomástól itt jobbra lent.
Máris ott a vágyott út.
Ha pár évet visszamegyünk az időben,
amikor a stadion még épült,
nincs ott az ösvény.
A feladatunk tehát, hogy figyeljük, hol rajzolódnak ki a vágyott utak,
és ha megfelelők, kövezzük le őket,
ahogy valaki itt megtette.
Valaki felállított egy sorompót,
az emberek elkezdtek átjárni, megkerülve az innenső részt,
és aztán le is burkolta.
(Nevetés)
Ez csodás példa rá,
hogy a világ tényleg mozgásban van.
Folyamatosan változik,
mivel a kép fölső részén
szemmel láthatóan egy újabb ösvény alakul.
E három vágyott útvonal arra int,
hogy valós igényekre kell terveznünk.
Bele kell éreznünk abba, amit a vevőnk akar,
valószínűleg ez az üzleti siker legfontosabb fokmérője.
Tervezzünk valós igényekre
és úgy, hogy a tervek csekély ellenállást váltsanak ki,
mert ha nem mi kínáljuk őket így,
majd megteszi valaki más, gyakran maga az ügyfél.
Másodszor: az igény kifürkészésének gyakran a legjobb módja,
ha elindítjuk a szolgáltatásunkat.
A választ ritkán leljük meg a négy fal között.
Irány kifelé, s vegyük észre, mire van igazán igény.
És végül, részben a technológia miatt
a világ e pillanatban is hihetetlen mozgásban van.
Folyamatos a változás.
A vágyott ösvények gyakrabban fognak felbukkanni, mint bármikor.
A mi dolgunk, hogy kiválasszuk a megfelelőket,
és kikövezzük őket.
Nagyon köszönöm!
(Taps)