Kun suunnittelemme uusia tuotteita,
palveluita tai yrityksiä,
ainoa tapa päätellä ovatko ne hyviä,
onko design hyvä,
on katsoa miten niitä käytetään oikeassa maailmassa, oikeassa kontektissa.
Saan tästä muistutuksen joka kerta kun kävelen Highbury Fieldsin läpi
Pohjois-Lontoossa.
Siellä on todella kaunista.
Siellä on suuri viheralue.
Reunoilla on yrjönaikaisia rakennuksia.
Mutta keskellä kaikkea kulkee mutainen polku.
Ihmiset eivät selvästikään halua kulkea koko matkaa reunoja pitkin.
Sen sijaan he haluavat ottaa oikopolun
ja oikopolku vahvistuu entisestään.
Tätä oikopolkua kutsutaan tarvepoluksi
ja usein se aiheuttaa vähiten vastustusta.
Tarvepolut ovat kiinnostavia,
koska ne usein kertovat, missä kohtaa design ja käyttökokemus eroavat toisistaan.
Tässä kohtaa minun pitäisi pyytää anteeksi,
sillä nyt te alatte nähdä tarvepolkuja kaikkialla.
Tänään olen valinnut kolme kiinnostavaa esimerkkiä
ja jaan teille mitä ne kertovat
uusien tuotteiden ja palveluiden julkaisemisesta.
Ensimmäinen on Brasilian pääkaupungista Brasíliasta.
Se muistuttaa minua siitä, että useimmiten
kannattaa keskittyä suunnittelemaan todelliseen tarpeeseen
ja aiheuttaa mahdollisimman vähän kitkaa.
Brasília on mielenkiintoinen.
Sen suunnitteli Niemeyer 50-luvulla.
Se oli lentämisen kulta-aikaa,
joten hän suunnitteli sen kuin lentokoneen.
Hieman huolestuttavasti
hän sijoitti kaikkein tärkeimmät hallitusrakennukset ohjaamoon.
Mutta jos katsotte tarkemmin Brasílian keskustaa,
tuota kohtaa missä on kärki,
se on täynnä tarvepolkuja.
Niitä on joka paikassa.
He ajattelivat, että suunnitelma kestäisi aikaa.
He ajattelivat, että tulevaisuudessa ei tarvitsisi kävellä
vaan voisi ajaa autolla --
joten kävelykaduille ei ollut tarvetta.
Mutta kuten näette, niille on todellinen tarve.
Nämä ovat todella vaarallisia tarvepolkuja.
Otetaan esimerkiksi tämä tässä keskellä,
se kulkee 15 autokaistan yli.
Ei liene kenellekään yllätys,
että Brasíliassa jalankulkijoille sattuu viisi kertaa enemmän onnettomuuksia
kuin keskivertokaupungissa Amerikassa.
Ihmiset ovat kekseliäitä.
He löytävät aina helpoimman reitin
säästääkseen aikaa ja rahaa.
Kaikki tarvepolut eivät ole vaarallisia,
esimerkiksi kun lensin tänne ja olin Heathrown kentällä.
Monet meistä turhautuvat kun vastassa on
pakollinen kävely tax freen läpi.
Oli hämmästyttävää,
kuinka moni kieltäytyi ottamasta pitkää kaarevaa reittiä vasemmalla
ja kulki suoraan läpi oikealta
suoraan tarvepolkua pitkin.
Mielenkiintoinen kysymys kuuluu:
Mitä suunnittelijat ajattelevat, kun näkevät ihmisten käyttäytymisen?
Pitävätkö he meitä tyhminä?
Pitävätkö he meitä laiskoina?
Vai hyväksyvätkö he, että tämä on totuus?
Tämä on heidän tuotteensa.
Me olemme mukana suunnittelemassa heidän tuotettaan.
Meidän tehtävämme on suunnitella todellisiin tarpeisiin ja aiheuttaa mahdollisimman vähän kitkaa.
Jos et tee sitä, niin käyttäjät tekevät sen joka tapauksessa.
Toinen tarvepolku jonka haluan näyttää
on Kalifornian yliopistosta.
Se muistuttaa siitä,
että joskus paras design syntyy
pelkästään julkaisemalla.
Yliopistokampukset ovat erinomaisia tarvepolkujen bongaamiseen.
Koska opiskelijat ovat aina myöhässä ja aika fiksuja.
Kun he rientävät luennoille,
he löytävät aina lyhyimmän reitin.
Ja nämä suunnittelijat tiesivät sen.
He rakensivat rakennukset
ja odottivat muutaman kuukauden oikopolkujen muodostumista.
Sitten he kattoivat ne.
(Naurua)
Todella fiksu lähestymistapa.
Usein keskeneräisen palvelun julkaiseminen
voi opettaa mitä ihmiset todella haluavat.
Esimerkiksi Ayr Muir Bostonista tiesi, että hän haluaa avata ravintolan.
Mutta missä se sijaitsisi?
Minkälainen menu olisi?
He julkaisi palvelun,
tässä tapauksessa ruokarekan,
ja vaihtoi paikkaa joka päivä.
Hän kirjoitti valkotauluun eri menun
nähdäkseen mitä ihmiset haluavat.
Nyt hän omistaa ravintolaketjun.
Voi olla todella tehokasta
julkaista jotain löytääkseen todelliset tarpeet.
Kolmas ja viimeinen tarvepolku, jonka haluan jakaa,
on Yhdysvaltain terveysvirasto.
Se muistuttaa, että maailma muuttuu,
ja meidän tulee vastata noihin muutoksiin.
Kuten voitte arvata, kyseessä on sairaala.
Vasemmalla puolella on onkologian laitos.
Potilaat usein yöpyvät oikeassa alakulmassa olevissa hotelleissa.
Kyseessä on potilaskeskeinen organisaatio,
joten he antoivat potilaiden käyttöön auton.
Kun he aloittivat kemoterapian, he huomasivat,
että potilaat eivät halunneet käyttää autoa.
Pahoinvoinnin takia he mieluummin kävelivät takaisin hotellille.
Pystysuoraan muodostui tarvepolku.
Potilaat jopa kutsuivat sitä "kemopoluksi"
Kun sairaala näki tämän,
he yrittivät aluksi peittää sen nurmella.
Hetken päästä he tajusivat, että kyseessä oli
potilaille tärkeä tarve,
joten he kattoivat polun.
Meidän tehtävämme useimmiten on kattaa ilmestyviä tarvepolkuja.
Jos katsotaan uudestaan Pohjois-Lontoon esimerkkiä
sitä tarvepolkua ei ole aina ollut olemassa.
Se syntyi koska
ihmiset kulkivat FC Arsenalin stadionille
pelipäivinä
oikeassa alakulmassa olevalta metroasemalta.
Näette siis tarvepolun.
Jos käännetään kelloja taaksepäin muutama vuosi,
kun stadionia rakennettiin,
ei ollut mitään tarvepolkua.
Meidän tehtävämme on siis katsoa kuinka tarvepolut ilmestyvät
ja kattaa niistä sopivimmat,
niin kuin joku teki täällä.
Joku pystytti esteen,
ihmiset alkoivat kulkea sen ympäri, niin kuin näette,
ja he päällystivät reitin.
(Naurua)
Mielestäni tämä on erinomainen muistutus siitä,
että maailma on jatkuvassa muutoksessa,
se muuttuu koko ajan,
koska jos katsotte kuvan yläreunaa,
sinne on muodostumassa toinen tarvepolku.
Nämä kolme tarvepolkua muistuttavat siitä,
että meidän tulee suunnitella todellisia tarpeita varten.
Empatia sitä kohtaan mitä ihmiset todella haluavat
on luultavasti paras merkki yrityksen menestyksestä.
Suunnittele todellisiin tarpeisiin
ja mahdollisimman vähän kitkaa,
koska jos et tarjoa mahdollisimman helppoa ratkaisua,
joku muu tarjoaa. Usein asiakas itse.
Usein paras tapa oppia mitä ihmiset haluavat
on julkaista palvelu.
Vastaus on harvoin rakennuksen sisäpuolella.
Mene ulos ja tarkkaile, mitä ihmiset haluavat.
Ja lopuksi, osittain teknologian ansiosta,
maailma on jatkuvassa muutoksessa tällä hetkellä.
Se muuttuu koko ajan.
Uusia tarvepolkuja syntyy nopeammin kuin koskaan ennen.
Meidän tehtävämme on poimia sopivimmat
ja kattaa ne.
Kiitos oikein paljon.
(Aplodeja)