Rodil sem se in odraščal v Sierri Leone,
v majhni in čudoviti državi
v Zahodni Afriki,
v državi, bogati tako z materialnimi viri
kot s kreativnim talentom.
Vendar pa je Sierra Leone razvpita
zavoljo desetletne uporniške vojne v 90-ih,
ko so bile celotne vasi požgane.
Po ocenah so 8000-im možem, ženam in otrokom
v tem času amputirali roke ali noge.
Ko sem s svojo družino bežal na varno,
star približno 12 let, pred enim od teh napadov,
sem dal zaobljubo, da bom naredil vse, kar bo v moji moči,
da poskrbim, da mojim otrokom
ne bo potrebno izkusiti tega, kar je doletelo nas.
Oni bodo zares del Sierre Leone,
ko vojna in amputacije
ne bodo več del strategije za pridobivanje moči.
Ko sem gledal znance, najdražje,
kako so si opomogli od opustošenja,
me je globoko vznemirjalo to,
da mnogi od amputirancev v državi
niso uporabljali svojih protez.
Razlog – sem izvedel –
je bil v ležiščih za njihove proteze,
ki so povzročala bolečine, ker se niso dobro prilegala.
Ležišče protoze je tisti del,
kamor amputiranec vstavi krn preostalega uda
in ki je povezan z umetnim gležnjem.
Celo v razvitem svetu
traja od treh tednov dalje, včasih več let,
da pacient dobi udobno ležišče, če sploh.
Protetiki še vedno uporabljajo klasične postopke,
kot je oblikovanje kalupa in ulivanje,
da izdelajo ležišče proteze iz enega materiala.
Taka ležišča pogosto pomenijo nevzdržen
pritisk na pacientove ude,
kar povzroča razjede zaradi pritiska in žulje.
Ni pomembno,
kako močan je gleženj vaše proteze.
Če je njeno ležišče neudobno,
noge ne boste uporabljali
in to je v današnjih časih enostavno nesprejemljivo.
Tako sem nekega dne srečal profesorja Hugh-a Herr-a
pred približno dvema letoma in pol
in me je vprašal, ali vem, kako rešiti ta problem,
sem mu odgovoril: "Ne, ne še,
vendar bi rad to ugotovil."
In tako sem za svoj doktorat na MIT Media Labu
oblikoval ležišča za proteze po meri,
primerna za hitro in poceni izdelavo,
ki so bolj udobna
od klasičnih protez.
Uporabil sem slikanje z magnetno resonanco
za zajem dejanske oblike pacientove anatomije,
nakar sem uporabil metodo končnih elementov za boljšo napoved
tlakov in deformacij v notranjosti
pri običajnih silah.
In nato pripravil ležišče proteze za izdelavo.
S 3D tiskalnikom izdelamo
ležišče proteze iz večih materialov,
kar razbremeni pritisk, kjer je to potrebno
glede na anatomijo pacienta.
Skratka, z uporabo podatkov
lahko hitro in poceni naredimo nova ležišča.
V nedavni, pravkar končani raziskavi,
v Media Labu
je eden od našil pacientov, veteran ZDA,
ki je amputiranec približno 20 let
in je nosil na ducate nog,
komentiral enega od natisnjenih kosov:
"Tako je mehak, kot da bi hodil po blazinah;
in jebe*ti, kako je seksi."
(Smeh)
Invalidnost v našem času
ne bi smela nikomur preprečiti
živeti polnega življenja.
Upam in želim si, da bi orodja in postopki,
ki jih razvija naša raziskovalna skupina,
služila temu, da bi te visoko funkcionalne proteze prišle v roke
tistim, ki jih potrebujejo.
Sam lahko začnem celiti rane
prizadetim v vojni in zaradi bolezni
z izdelavo udobnih in dostopnih vmesnikov
za njihovo telo.
Bodisi v Sierri Leone bodisi v Bostonu,
upam, da to ne le povrne funkcije,
temveč temeljito preoblikuje njihov občutek za človeški potencial.
Najlepša hvala.
(Aplavz)