נולדתי וגדלתי בסיירה לאון,
ארץ קטנה וממש יפה
במערב אפריקה,
ארץ עשירה גם במשאבים פיסיים
ובכישרון יצירתי.
עם זאת, סיירה לאון ידועה לשמצה
במלחמת מורדים בת עשור בשנות ה 90
כשכפרים שלמים נשרפו.
מעריכים ש 8,000 גברים נשים וילדים
איבדו את ידייהם ורגליהם באותו זמן.
כשמשפחתי ואני רצנו לאזור מבטחים
כשהייתי בן 12 מאחת המתקפות האלה,
החלטתי שאני אעשה כל מה שביכולתי
כדי להבטיח שילדי
לא יעברו את אותן חוויות שהיו לנו.
הם, למעשה, יהיו חלק מסיירה לאון
בה מלחמה וקטיעות
לא יהיו יותר אסטרטגיה לצבירת כוח.
כשצפיתי באנשים שהכרתי, יקירים לי,
מתאוששים מההרס הזה,
דבר אחד שמאוד הפריע לי
היה שהרבה מהקטועים במדינה
לא היו משתמשים בתותבות שלהם.
הסיבה, מצאתי לבסוף,
היתה שהתושבות של התותבות
היו מכאיבות מפני שהן לא התאימו טוב.
התושבת של התותב היא החלק
בו הקטוע מכניס את שארית האבר,
ושמתחברות לעקב התותב.
אפילו בעולם המפותח,
זה לוקח תקופה של שלושה שבועות עד לפעמים שנים
לחולה לקבל תושבת נוחה, אם בכלל.
תותבות עדיין משתמשות בתהליכים רגילים
כמו תבניות ויציקות
כדי ליצור תושבת תותב מחומר יחיד.
כאלה תושבות משאירות לרוב כמויות בלתי נסבלות
של לחץ על הגפיים של החולה,
ומשאירים אותם עם פצעי לחץ ויבלות.
זה לא משנה
כמה חזק העקב התותב.
אם תושבת התותב שלכם היא לא נוחה,
אתם לא תשתמשו ברגל שלכם,
וזה פשוט לא מקובל בזמננו.
אז יום אחד, כשפגשתי את פרופסור היו הר
בערך לפני שנתיים וחצי,
והוא שאל אותי אם אני יודע איך לפתור את הבעיה הזו,
אמרתי, "לא, עדיין לא,
אבל הייתי שמח לפתור את זה."
וכך, לדוקטורט שלי, במעבדת המדיה של MIT,
תיכננתי תושבות לתותב
במהירות ובזול
שיותר נוחות
מתושבות רגילות של תותבות.
השתמשתי בדימות תהודה מגנטית
כדי לצלם את המבנה האמיתי של האנטומיה של החולה,
אז השתמשתי במידול אלמנטים סופי כדי לצפות טוב יותר
את הלחצים הפנימיים והמעמס
על הכוחות הנורמליים,
ואז יצרתי תושבת לתותב ליצור.
אנחנו משתמשים במדפסת תלת מימד כדי ליצור
תושבת תותב מחומרים מרובים
שמפחיתים את הלחץ היכן שצריך
על האנטומיה של החולה.
בקיצור, אנחנו משתמשים במידע
כדי ליצור תושבות חדשניות במהירות ובזול.
במבחן לאחרונה שבדיוק סיימנו
במעבדת המדיה,
אחד מהחולים שלנו, חייל אמריקאי
שהיה קטוע בערך 20 שנה
ולבש עשרות תותבות,
אמר על אחד מהחלקים המודפסים שלנו,
"הוא כל כך רך, זה כמו ללכת על כריות,
וזה סקסי שחבל על הזמן."
(צחוק)
נכות בדורנו
לא צריכה למנוע מאף אחד
לחיות חיים בעלי משמעות.
התקווה והתשוקה שלי היא שהכלים והתהליכים
שאנחנו מפתחים בקבוצת המחקר שלנו
יוכלו להיות בשימוש כדי להביא תותבות בעלות פונקציונליות גבוהה
לאלה שצריכים אותן.
בשבילי, המקום להתחיל להבריא את הנשמות
של אלה שהושפעו ממלחמה ומחלות
הוא על ידי יצירת ממשק נוח וזול
לגוף שלהם.
בין אם זה בסיירה לאון או בבוסטון,
אני מקווה שזה לא רק ישקם
אלא גם ישנה את התחושה של הפוטנציאל האנושי.
תודה רבה לכם.
(מחיאות כפיים)