Chystám se mluvit o síle slova:
džihád
Pro rozsáhlou většinu praktikujících muslimů
je džihád vnitřním bojem za jejich víru.
Je to boj uvnitř, boj proti zlozvykům, hříchu,
pokušení, touze, chamtivosti.
Je to boj o to zkusit žít život,
který se řídí podle morálního kodexu sepsaného v Koránu.
V této původní podobě je koncept džihádu stejně tak důležitý
pro muslimy jako myšlenka Boží milosti pro křesťany.
Je to velmi mocné slovo, džihád, když se na něj podíváte z tohoto úhlu pohledu,
pak je v něm jistá až mystická rezonance.
A to je ten důvod, proč po tisíce let,
muslimové po celém světě pojmenovávali své děti Džihád,
jak dcery tak i syny, stejným způsobem
jako, řekněme, křesťané pojmenovávají své dcery Grace,
a my hindové pojmenováváme naše dcery Bhakti,
což v sanskrtu znamená duchovní modlitba.
Ale v islámu vždy existovala malá skupina,
menšina, která věřila, že džihád
není pouze vnitřním bojem, ale je také vnějším bojem
proti silám, jež by ohrožovaly víru nebo věřící.
Někteří z těchto lidí věří, že v tomto boji
je občas v pořádku chopit se zbraní.
Takže tisíce mladých muslimských mužů,
kteří se nahrnuli do Afghánistánu v roce 1980,
aby bojovali proti sovětské okupaci v muslimské zemi,
tak ve svých myslích bojovali džihád,
oni dělali džihád,
a pojmenovali se mudžahedíni,
což je slovo, které vychází ze stejného kořene jako džihád.
My jsme toto již zapomněli, ale v té době
byli mudžahedíni oslavováni v této zemi, v Americe.
Považovali jsme je za svaté válečníky, kteří
bojovali za dobro proti bezbožným komunistům.
Amerika jim dala zbraně, dala jim peníze,
podporovala a povzbuzovala je.
Ale uvnitř té skupiny malinká skupinka,
menšina v menšině, uvnitř menšiny
přišla s novou, nebezpečnou
koncepcí džihádu.
V té době byla tato skupina vedena Usámou bin Ládinem
a ten tuto myšlenku propracoval.
On považoval džihád za globální válku teroru,
hlavně zaměřenou proti vzdálenému nepříteli,
zaměřenou proti křižákům ze západu, proti Americe.
A věci, jež napáchal ve jménu tohoto džihádu,
byly tak příšerné, tak zrůdné
a měly tak velký dopad,
že jeho definice se stala tou, která nám utkvěla v mysli
a ne jenom tady na západě.
Nenapadlo nás nic lepšího. Nezastavili jsme, abychom se zeptali.
Jen jsem předpokládali, že pokud tento šílený muž a jeho psychopatičtí následovatelé
nazývali to, co dělali džihádem, potom je to, co džihád musí znamenat.
Nebyli jsme to jen my. Jeho definice džihádu
začala být přijímána dokonce i v muslimském světě.
Byl jsem před rokem v Tunisu a potkal jsem imáma
velmi malé mešity, starého muže.
Před patnácti lety pojmenoval svou vnučku Džihád
podle starého významu. Doufal, že jméno jako je toto
ji bude inspirovat, aby žila spirituální život.
Řekl mi, že po 9/11
začal pochybovat o svém rozhodnutí.
Měl obavy, že pokud by jí dal toto jméno,
zvlášť venku, na veřejnosti
by ho mohli považovat za propagátora bin Ládinovy myšlenky džihádu.
Vždy v pátek kázal ve své mešitě a
snažil se navrátit původní význam tomuto slovu,
ale členové shromáždění, lidé, kteří přišli do jeho mešity
viděli ta videa. Viděli obrázky letadel
narážejících do věží a viděli, jak tyto věže padat.
Slyšeli bin Ládina říkat, že tohle je džihád a
požadovali pro to vítězství. Starý imám se bál,
že jeho slova nikdo neposlouchá. Nikdo nedával pozor.
Mýlil se. Někteří lidé pozor dávali,
ale ze špatných důvodů.
Spojené státy v té době tlačily
na všechny své arabské spojence, včetně Tuniska,
aby potlačili extrémismus ve svých řadách.
Tento imám najednou zjistil, že je v hledáčku
tuniské bezpečnostní služby.
Nikdy mu před tím nevěnovali pozornost--
starý muž, malá mešita --
ale teď ho začli navštěvovat
a někdy se ho bez okolků ptali na otázky
a vždy na ty stejné otázky:
Proč jsi pojmenoval svou vnučku Džihád?
Proč pokračuješ v užívání slova džihád během svého pátečního kázaní?
Nenávidíš Američany?
Jak si napojený na Usámu bin Ládina?
Takže pro tuniskou bezpečnostní službu
a organizace, jako je tato po celém arabském světě,
se džihád rovnal extrémismu.
Bin Ládinova definice byla institucionalizována.
To byla ta síla slova, kterou dokázal vytvořit.
A to naplnilo starého imáma, naplnilo ho to obrovským smutkem.
Řekl mi, že z mnoha bin Ládinových zločinů, tento byl
podle něj, ten kterému se nedostalo dost pozornosti,
že ukradl toto slovo, tuto překrásnou myšlenku.
On si ho nepřivlastnil, spíš ho unesl
a znehodnotil a poškodil ho.
Změnil slovo džihád v něco, čím nikdy nemělo být
a pak přesvědčil nás všechny, že tohle vždycky byl
globální džihád.
Ale dobrá zpráva je,
že globální džihád, jak ho definoval bin Ládin, je téměř u konce.
Umíral a to dávno před tím než bin Ládin
a teď je v posledním tažení.
Průzkumy veřejného mínění po celém muslimském světě ukazují,
že mezi muslimy existuje malý zájem
o globální svatou válku proti západu,
proti vzdálenému nepříteli.
Zásoby mladých mužů, kteří by byli ochotni bojovat a zemřít pro tuto věc, se smrskávají.
Dodávky peněz - stejně tak důležité, možná i důležitější -
dodávky peněz pro tuto aktivitu se taktéž smrskávají.
Bohatí fanatici, kteří dříve
sponzorovali tuto činnost, jsou nyní méně štědří.
Co to znamená pro nás na západě?
Znamená to, že můžeme bouchnout šampaňské,
dát od toho ruce pryč, přestat se tím zabývat a mít klidný spánek?
Ne. Přestat se tím zabývat není možné,
protože pokud necháte přežít lokální džihád,
stane se z něj džihád mezinárodní.
A takže v současnosti existuje mnoho různých
násilných džihádů po celém světě.
V Somálsku, na Mali, v Nigérii,
v Iráku, v Afghánistánu, Pákistánu, jsou zde skupiny, které tvrdí, že
jsou přímými dědici odkazu Usáma bin Ládina.
Užívají jeho rétoriku,
Oni dokonce používají jeho osobitá jména, která vymyslel pro svůj džihád.
Takže existuje Al-Káida v islámském Maghrebu,
máme Al-Káidu na Arabském poloostrově,
máme Al-Káidu v Mezopotámii.
Existují další skupiny -- v Nigérii, v Boko Haram,
v Somálsku a al Shabaabu -- a všechny vzdávají hold Usáma bin Ládinovi.
Ale pokud se podíváte pozorně,
oni nebojují globální džihád.
Bojují své bitvy kvůli mnohem lokálnějším problémům.
Většinou to má co dočinění s etnikem, rasou nebo sektářstvím
nebo se jedná o mocenské boje.
Nejčastěji se jedná právě o boje o moc
v jedné zemi nebo dokonce v malém regionu v jedné zemi.
Příležitostně půjdou a překročí hranici
z Iráku do Sýrie, z Mali do Alžírska,
z Somálska do Keni, ale oni nebojují
globální džihád proti nějakému vzdálenému nepříteli.
To však neznamená,
že bychom měli polevit.
Nedávno jsem navštívil Jemen, který je domovem
poslední Al-Káidské franšízy,
která chce stále napadnout Ameriku, zaútočit na západ.
To je původní Al-Káida.
Možná si tyhle chlapy pamatujete.
Jsou to oni, kdo sem zkoušel poslat sebevražedného atentátníka s bombou ve spodním prádle
a oni používali internet, aby zkusili podnítit
násilí mezi americkými muslimy.
Ale v poslední době byli rozptýleni něčím jiným.
Minulý rok převzali kontrolu nad částí jižního Jemenu
a spravovali ji podle Talibanského způsobu.
Potom se jemenské vojenské jednotky probudily
a obyčejní lidé proti nim povstali
a vyhnali je pryč. Od té doby byla většina jejich aktivit a
útoků zaměřena na Jemence.
Takže si myslím, že jsme dospěli do bodu, kdy můžeme říct,
že stejně jako všichni politici i všechen džíhád je lokální.
To ale pro nás pořád není důvod se tím přestat zabývat,
protože už jsme tento film viděli v Afgánistánu.
Když mudžahedíni porazili Sovětský svaz,
přestali jsme se tím zabývat
a dokonce ještě dřív než nám z našeho šampaňského vyprchaly bublinky,
Taliban zabral Kábul
a my jsme si řekli, "Lokální džihád - není náš problém."
A potom dal Taliban klíče od Kandaháru
Usámovi bin Ládinovi. On z toho náš problém udělal.
Lokální džihád, když ho ignorujete, se znovu stane globálním džihádem.
Dobrá zpráva je, že to tak být nemusí.
My víme, jak proti tomu bojovat.
Máme nástroje, máme know-how
a můžeme vzít to, co jsme se naučili
z bojů proti globálnímu džihádu, z vítězství proti globálnímu džihádu
a použít to na lokální džihád.
Co bychom si z toho měli odnést? Víme, kdo zabil bin Ládina:
Seal Team Six.
Chápeme, rozumíme tomu, kdo zabil bin Ládinismus?
Kdo ukončil globální džihád?
Zde leží odpovědi k řešení lokálního džihádu.
Kdo zabil bin Ládinismus? Začněme se samotným bin Ládinem.
Pravděpodobně si myslel, že 9/11 byl jeho největší úspěch.
V pravdě to byl začátek jeho konce.
Zabil 3000 nevinných lidí a naplnil
muslimský svět děsem a znechucením
a to znamenalo, že jeho myšlenka džihádu
se nikdy nemohla stát mainstreamem.
Odsoudil se k tomu, že musel operovat s extrémisty
z jeho vlastní komunity.
9/11 ho neposílilo, zahubilo ho.
Kdo zničil bin Ládinismus? Abu Musab al-Zarqawi ho zničil.
Byl to ten obzvláště sadistický vůdce Al-Káidy v Iráku,
který posílal tisíce sebevražedných bombových atentátníků, aby útočili
ne na Američany, ale na Iráčany. Na sunnity stejně jako na šíity.
Každé tvrzení, že Al-Káida musí být ochráncem islámu
proti západním křižákům,
bylo utopeno v krvi iráckých muslimů.
Kdo zabil Usámu bin Ládina? SEAL Team Six.
Kdo zabil bin Ládinismus? Al Jazeera,
Al Jazeera a půl tuctu dalších satelitních zpravodajských stanic v Arábii,
protože oni v mnoha z těchto zemí přelstili
staré, státem vlastněné televizní stanice,
které byly vytvořeny, tak aby udržovali informace od lidí.
Al Jazeera jim tyto informace přinesla, ukázali jim,
co bylo řečeno a konáno ve jménu jejich náboženství,
odhalila pokrytectví Usámy bin Ládina a Al-Káidy
a umožnila jim, dala jim informace,
které jim umožnili, aby si udělali vlastní závěr.
Kdo zničil bin Ládinismus? Arabské jaro,
protože ukázalo mladým muslimů cestu,
jak dosáhnout změny
způsobem, na který Usáma bin Ládin kvůli své
omezené představivosti nikdy nemohl přijít.
Kdo porazil globální džihád? Americké vojenské jednotky,
američtí vojáci, se svými spojenci,
jež bojovali na vzdálených bojištích.
A možná, že přijde doba, kdy za to budou náležitě oceněni.
Takže všechny tyto faktory a mimo ně mnoho dalších,
některým z nich ještě dokonce plně nerozumíme,
se spojily,
aby porazily obludnost tak velkou jako bin Ládinismus,
globální džihád, a tohoto skupinového snažení bylo třeba.
Teď, ne všechny z těchto věcí budou fungovat v lokálním džihád.
Americké ozbrojené síly nenapochodují do Nigérie,
aby převzaly moc nad Boko Haram
a není pravděpodobné, že SEAL Team Six slaní
do domů Shabaabských vůdců a sundá je.
Ale mnoho z těchto faktorů, které sehrály roli
jsou nyní mnohem silnější než předtím. Půlka práce je již hotová.
Nemusíme začínat od píky.
Představa násilného džihádu, během kterého je zabito víc muslimů
než ostatních lidí, je již naplno zdiskreditována.
Nemusíme se k tomu vracet.
Satelitní televize a internet informují
a ukazují mladým muslimům nové vzrušující cesty.
A arabské jaro stvořilo vlády,
mnoho z nich je islámských,
které vědí, že pro jejich osobní ochranu
se musí vypořádat s extrémisty ve svých vlastních řadách.
Nemusíme je přesvědčovat, ale musíme jim pomoct,
protože se s tím ještě předtím nepotýkaly.
Dobrou zprávou opět je, že mnoho věcí, které potřebují,
již máme a jsme velmi dobří v jejich rozdávání:
ekonomická asistence, ne jenom peníze, ale odborné znalosti,
technologie, knowhow,
soukromé investice, férové obchodní podmínky,
zdravotnictví, vzdělání, technická podpora pro trénink
jejich policejních složek, aby se staly efektivnějšími,
pro jejich protiteroristické síly, aby se staly výkonnějšími.
Máme spoustu těchto věcí.
Nejsme moc dobří v dávání některých dalších věcí,
které potřebují. Možná, že nikdo není.
Čas, trpělivost, rafinovanost, porozumění --
tyto se rozdávají hůř.
Žiji teď v New Yorku. Zrovna tento týden,
se ve stanici v metra v New Yorku objevily plakáty,
které popisují džihád jako krutý.
Za všechny ty roky, co se věnuji Střednímu východu,
jsem nebyl tak optimistický jako jsem dnes,
protože mezera mezi světem muslimů a západem se
rychle zužuje
a jeden z mnoha důvodů pro můj optimismus
je, že vím, že existují miliony,
stovky milionů lidí, muslimů jako ten starý imám
v Tunisu, kteří získávají zpět toto slovo
a obnovují jeho originální, překrásný smysl.
Bin Ládin je mrtev. Bin Ládinismus byl poražen.
Jeho definice džihádu může být nyní vymazána.
Tomuto džihádu můžeme říct, "Loučíme se. Sbohem."
Pravému džihádu můžeme říct, "Vítej zpět. Hodně štěstí."
Děkuji. (Potlesk)