Я художниця,
а також одна з засновників Коаліції пластикового забруднення.
Я працюю з пластиковими пакетами,
якими я користуюсь як основним художнім матеріалом, розрізаючи і зшиваючи їх заново,
вже двадцять років.
Я роблю з них дво- та тривимірні композиції,
скульптури та інсталяції.
Будучи зроблені з пластику, деякі з моїх робіт
десь через вісім років стали тріскатись
і розпадатись на частини.
І я подумала: "Чудово.
Вони недовговічні, як і ми самі."
Дізнавшись трохи більше про пластик,
я зрозуміла, що насправді нічого тут гарного.
Це погано, що пластик розпадається на частини,
тому що він все одно залишається пластиком.
І як виявилось,
його дуже багато в морському середовищі.
Згодом, останніми роками,
я дізналась про тихоокеанську сміттєву пляму і вир.
І моя перша реакція --
і я думаю, що у багатьох людей така реакція,
коли вони про це дізнаються --
була "О боже мій!
Ми мусимо відправитись туди і почистити там все."
Отже, я розробила пропозицію
дістатись туди вантажним кораблем
і двома списаними риболовецькими траулерами,
з краном, подрібнювачем
та формувальним апаратом.
Я збиралась відправитись до плями,
поширювати інформацію про цю проблему,
та розпочати збір пластику,
подрібнювати його на дрібні частинки та виготовляти з них бруски,
які можуть використувоватись в якості будівельних матеріалів
в малорозвинених громадах.
Я почала спілкуватись з людьми,
які бували біля плями
і вивчали проблему пластику в морському середовищі,
і в результаті
зрозуміла, що очистка плями
була б краплиною в морі
порівняно з тим, скільки сміття виробляється
щодня в усьому світі,
і що насправді мені варто було зупинитись та побачити загальну картину.
А загальна картина така:
ми мусимо знайти спосіб зупинити цей потік.
Нам треба перекрити джерело
одноразових пластикових виробів,
які щодня потрапляють до морського середовища
в усьому світі.
І побачивши все це, я також зрозуміла, що я не на жарт розсердилась.
Я не просто переймалась пластиком,
який ви намагаєтесь уявити собі посеред Тихого океану --
якого, як я тепер вже знаю,
11 плям, ймовірно, пластикових,
в п'яти океанах світу.
Я переймаюсь не тільки цим виром пластику,
але й виром пластику в супермаркетах.
Я йду до супермаркету, і всю мою їжу запаковують в пластик.
Всі мої напої запаковані в пластик,
навіть в крамницях здорового харчування.
Я також переймаюсь пластиком в холодильниках,
і пластиком та токсинами, які потрапляють з пластику
в наші організми.
Тому ми зібрались з групою інших людей,
які також займаються цією проблемою,
і створили Коаліцію пластикового забруднення.
Ми працюємо над багатьма ініціативами,
хоча деякі з них дуже прості.
Одна з них така: якщо від 80 до 90 відсотків
з того, що ми знаходимо в океані --
морського сміття, яке ми знаходимо в океані -- це пластик,
чому б не називати речі своїми іменами.
Це пластикове забруднення.
Вторинна переробка. Всі, хто пише книжки про екологію та економію ресурсів,
завершують їх ідеєю вторинної переробки.
Ви викидаєте щось до смітника і назавжди про це забуваєте.
Що відбувається насправді?
В США менше семи відсотків пластику перероблюється.
І якщо ви як слід поцікавитесь на цю тему,
особливо стосовно пластикових пляшок,
більшість з них перероблюються на простіші матеріали,
або спалюються, або відправляються до Китаю.
Вони перероблюються на менш корисні речі,
тим часом як скляна пляшка може бути знов перероблена на скляну пляшку,
або використана ще раз,
пластикова пляшка ніколи не стане знов пластиковою пляшкою.
Таким чином, для нас це серйозна тема.
Ще одна річ, про яку ми думаємо і про яку просимо думати інших людей,
це четверта R,
яку ми додали до трьох R -- Reduce, Reuse, Recycle --
зменшувати, повторно використовувати, перероблювати --
і це Refuse -- відмовлятись.
Завжди, коли можливо, відмовляйтесь від одноразових пластикових виробів.
Альтернативи існують.
Деякі з них дуже старомодні.
Особисто я колекціоную ці прикольні контейнери Пайрекс
і користуюсь ними замість контейнерів Глед та Таппервеар
для зберігання іжі.
І я знаю, що я роблю послугу
собі та своїй сім'ї.
Дуже просто взяти сталеву пляшку,
або скляну пляшку,
якщо ви в дорозі і забули взяти свою сталеву пляшку з собою,
наповнити її водою, або очищеною водою,
замість того, щоб купувати воду в пластиковій пляшці.
Я думаю, головне, що я хочу вам всім сказати --
і я знаю, що всі ви багато знаєте на цю тему --
це те, що це величезна проблема для океанів,
але це проблема, яку створили ми, як споживачі,
і яку ми можемо вирішити.
Ми можемо вирішити її поширюючи інформацію на цю тему
та привчаючи людей користуватись альтернативами.
Завжди, коли це можливо, користуватись альтернативами
одноразовому пластику.
Ми можемо зупинити цю течію, що впадає
в наші океани,
і таким чином
врятувати океани, врятувати планету, врятувати самих себе.
Дякую.