Képzőművész vagyok,
és a Műanyagszennyezés Egyesülés egyik alapító tagja.
20 éve dolgozom műanyag zacskókkal,
amelyeket szétvágok és újra összevarrok. Ezek az elsődleges
alapanyagaim.
Két- és háromdimenziós anyagokká,
szobrokká és installációkká alakítom át ezeket.
Miközben a műanyaggal dolgoztam, körülbelül az első 8 év után,
néhány művem kezdett szétesni
apróbb műanyag darabokra.
'Remek', gondoltam,
tűnékeny, pont mint mi.
Ahogy egy kicsit többet tanultam a műanyagokról,
rájöttem, hogy ez egy rossz dolog.
Ez rossz, hogy a műanyag kisebb részekre bomlik,
mert ettől még mindig műanyag lesz.
És amire rájövünk, az az, hogy
rengeteg műanyag van a tengervilágban.
Aztán az elmúlt néhány évben
értesültem a Csendes-óceáni szeméttelepről.
Az első reakcióm,
és szerintem ez sokakkal van így,
szóval az első reakcióm, amikor ezt megtudtam,
'Úristen!'
Oda kell mennünk és eltakarítanunk.
Volt egy indítványom, hogy
menjünk ki egy nagy teherhajóval,
két leszerelt halászhajóval,
egy daruval, egy aprítógéppel,
és egy tömörítőgéppel.
Az volt a szándékom, hogy kimegyünk a szemétkupachoz,
felhívjuk rá a figyelmet,
és elkezdjük összeszedni a műanyagot,
összeaprítjuk és kockákba tömörítjük,
hogy építőanyagként lehessen hasznosítani
gazdaságilag elmaradt közösségekben.
Elkezdtem olyan emberekkel beszélni, akik
kint voltak az óceáni szemétkupacon
és tanulmányozták a műanyag okozta problémát a tengervilágban.
Eközben rájöttem, hogy
az eltakarítás
önmagában még kevés.
ahhoz képest, hogy mennyi műanyag képződik
nap mint nap a világon
és hogy tulajdonképpen nagyban kell gondolkoznom.
Ami ezt jelenti:
meg kell találnunk a módját, hogy elzárjuk a csapot.
Véget kell vetnünk
az egyszer használatos és az eldobható műanyagnak,
amelyek naponta kötnek ki a tengervilágban
az egész Földön.
Amikor ezt néztem, azt is észrevettem, hogy igen dühös vagyok.
Nem csak a műanyag aggasztott,
amelyet igyekeznek elképzelni a Csendes-óceán közepén,
és amelyről megtudtam, hogy mára
11 lebegő műanyag kupac van
a Föld öt óceánjában.
Nem csak az óceánban található műanyag aggaszt.
Az üzletekben található műanyagkupacok is.
Elmegyek az bevásárlóközpontba és minden ételt műanyagba csomagolnak.
Minden italt műanyagba csomagolnak,
még a bioboltokban is.
A hűtőben található műanyag is aggaszt
valamint a mérgező anyagok, amelyek
a műanyagokból testünkbe oldódnak.
Tehát összeálltam néhány emberrel,
akik mind figyelemmel kísérték ezt a dolgot
és megalakítottuk a Műanyagszennyezés Egyesülést.
Jelenleg sok kezdeményezésen dolgozunk,
de némely ezek közül teljesen alapvető.
Az egyik ilyen: ha annak, amit
annak a tengeri szemétnek, amit találunk az óceánban
a 80-90%-a műanyag, akkor
miért nem nevezzük a nevén?
Műanyagszennyezés.
Újrahasznosítás. A történet ott be is fejeződik mindenki számára
a fenntarthatósággal és környezettudatossággal kapcsolatban, hogy újrahasznosítás.
Az ember beletesz valamit a szemetesbe és többé nem kell vele foglalkoznia.
Ennek mi értelme?
Az Egyesült Államokban a műanyag kevesebb mint 7%-át hasznosítjuk újra.
Ha valaki igazán megkapirgálja,
különösképpen a műanyag palackokkal kapcsolatban,
a legtöbb ilyet csak alacsonyabb minőségűként hasznosítjuk újra,
eltüzeljük vagy Kínába szállítjuk.
Mindössze csak lekicsinyítjük.
Míg az üveg lehet újra üveg,
vagy lehet újra használni,
addig a műanyag palackból soha nem lesz műanyag palack.
Ez hát a nagy kérdés számunkra.
Egy másik dolog, amivel foglalkozunk és amire kérjük az embereket, az az, hogy
hozzávettünk egy negyedik fogalmat a meglévő
háromhoz, melyek:
CSÖKKENTENI, ÚJRA FELHASZNÁLNI & ÚJRAHASZNOSÍTANI.
és ez a VISSZAUTASÍTANI.
Amikor csak lehet, utasítsuk vissza az egyszer használatos és eldobható műanyagokat.
Léteznek választási lehetőségek.
Néhány ezek közül meglehetősen régimódi.
Jómagam például gyűjtöm ezeket a király Pyrex tárolókat
és a Glad és Tupperware edények helyett használom
étel tárolására.
Tudom, hogy ezzel magamon és a családomon
segítek.
Könnyű felkapni a termoszt
vagy egy üvegedényt,
ha utazik az ember és elfelejt magával termoszt vinni,
és feltölteni vízzel, vagy tisztított vízzel,
mintsem palackozott vizet venni.
Amit mindenkinek a lelkére akarok kötni az az hogy,
és tudom, hogy sokat tudtok erről a kérdésről,
hogy hatalmas gond van az óceánokkal
viszont ezt a gondot mi, fogyasztók csináltuk
és mi meg is tudjuk oldani.
Meg tudjuk oldani azzal, hogy felhívjuk rá a figyelmet
és azzal, hogy megtanítjuk az embereket az egyéb lehetőségekre.
Szóval ha lehetséges, akkor tessék ezeket választani
az egyszer használatos műanyagokkal szemben.
Képesek vagyunk elvágni a gyökerét,
véget vetve óceánjaink szennyezésének,
és így
megmenthetjük óceánjainkat, bolygónkat és magunkat.
Köszönöm szépen.