Likovna sam umjetnica,
i suosnivačica Koalicije protiv onečišćenja plastikom.
Radim s plastičnim vrećicama,
kao sirovinom za moja umjetnička djela, koje režem i spajam
posljednjih 20 godina.
Pretvaram ih u dvodimenzionalne i trodimenzionalne radove,
skulpture i instalacije.
Radeći s plastikom, nakon približno prvih osam godina,
neki od mojih radova počeli su pucati
i raspadati se u manje komadiće plastike.
Pa pomislih, "Sjajno.
Pa to je efemerno, prolazno kao i mi."
Naučivši nešto više o plastici
zapravo sam shvatila da je to loše.
Loše je to što se plastika raspada u manje komadiće
jer je još uvijek plastika.
I vidimo da je
mnogo plastike u morskom okružju.
I potom sam u posljednjih nekoliko godina
saznala za plastičnu juhu u Pacifiku i vrtlog.
I moja prva reakcija -
a mislim da je to i prva reakcija mnogih ljudi
kad saznaju za to -
bila je, "O Bože!
Moramo otići tamo i to počistiti."
Tako sam zapravo razradila prijedlog
odlaska teretnim brodom
i dvjema rashodovanim ribarskim kočaricama,
s dizalicom, strojem za rezanje
i strojem za hladno prešanje.
Moja je namjera bila otići do vrtloga,
podići svijest o tom problemu,
i započeti sakupljati plastiku,
rezati je na male komade i hladno prešati u opeke
koje bi se mogle koristiti kao građevni materijal
u nerazvijenim zajednicama.
Počela sam razgovarati s ljudima
koji su već isplovili do vrtloga
i izučavali problem plastike u morskom okružju.
Učinivši to,
zapravo sam shvatila da bi čišćenje
bila tek sićušna kap u moru
u odnosu na količinu otpada koja se
svakodnevno stvara u svijetu
te da se zapravo trebam vratiti i sagledati problem iz šireg kuta.
A širi kut je ovo:
trebamo pronaći način da zavrnemo slavinu.
Trebamo presjeći slavinu
plastike za jednokratnu upotrebu
koja dospijeva u morsko okružje svakog dana
na globalnoj razini.
I sagledavajući to tako, shvatila sam da sam vrlo ljuta.
Nisam bila samo zabrinuta zbog plastike
koju pokušavate zamisliti tamo usred Tihog oceana -
za koju sam saznala da sada
potencijalno sačinjava 11 vrtloga
u pet glavnih svjetskih oceana.
Nisam zabrinuta samo zbog tog vrtloga plastike,
već zbog vrtloga plastike u trgovinama.
Odem u trgovinu i sva hrana koju kupujem zapakirana je u plastiku.
Svi moji napitci zapakirani su u plastiku,
čak i u trgovini zdrave hrane.
Zabrinuta sam zbog plastike u hladnjaku,
zbog plastike i toksina koji prodiru iz plastike
u nas i naša tijela.
Stoga sam se sastala sa skupinom ljudi
koji su razmatrali taj problem
i tako smo osnovali Koaliciju protiv onečišćenja plastikom.
Radimo na brojnim inicijativama,
ali neke od njih su ključne.
Jedna od njih: ako plastika čini 80 do 90 posto
onoga što nalazimo u oceanu -
morskog otpada koji nalazimo u oceanu,
zašto to ne nazovemo pravim imenom.
To je onečišćenje, zagađenje plastikom.
Recikliranje. Svi otprilike završavaju svoju priču
o održivosti i ekologiji s idejom recikliranja.
Stavite nešto u kantu za otpad i o tome više ne morate razmišljati.
A kakva je stvarnost?
U SAD-u reciklira se manje od sedam posto plastike.
I kad bolje pogledate,
osobito kad se radi o plastičnim bocama,
većina završava u tzv. "downcyclingu,"
ili se spaljuje ili otprema u Kinu.
"Downcycling," najniži stupanj povrata materijala u manje vrijedne predmete.
Dok staklena boca ponovno može biti staklena boca,
ili se može ponovno upotrijebiti,
plastična boca nikada ne može ponovno biti plastična boca.
Stoga to je velik problem za nas.
Druga stvar koju razmatramo i za koju navodimo ljude na razmišljanje
je to što smo dodali četvrti R
na početak slogana
Smanji-Ponovno uporabi-Recikliraj,
a to je Odbij ("Refuse").
Gdje god je moguće, odbijte plastiku za jednokratnu upotrebu.
Alternative postoje.
Neke od njih vrlo su tradicionalne.
Osobno sada sakupljam staklene posude "Pyrex"
i koristim ih umjesto posuda "Glad" i "Tupperware"
za čuvanje hrane.
I znam da činim uslugu
sebi i svojoj obitelji.
Vrlo je lako ponijeti termosicu od čelika
ili staklenu bocu,
ako putujete i zaboravili ste ponijeti termosicu,
te je napuniti vodom, ili filtriranom vodom,
umjesto kupnje vode u plastičnoj vodi.
Ono što vam svima ovdje želim reći -
a znam da svi znate poprilično o problemu -
jest da je to ogroman problem u oceanima,
no taj smo problem sami stvorili kao potrošači
i možemo ga riješiti.
Možemo ga riješiti podizanjem svijesti o problemu
i podučavanjem ljudi da odaberu alternativu.
Stoga gdje god je moguće, birajte alternativu
korištenju jednokratne plastike.
Možemo prerezati korijen - boriti se protiv struje
koja se ulijeva u naše oceane,
i čineći tako
spasiti naše oceane, spasiti naš planet, spasiti sebe.
Hvala vam.