Серґей Брін: Я хочу обговорити питання,
яке в багатьох було на думці.
Ми говорили з вами кілька років тому.
І перед тим, як я сьогодні почну,
оскільки багато з вас цікавляться цим,
я просто хочу закрити це питання.
Відповідь - труси.
Тепер, сподіваюсь, ви всі почуваєтесь краще.
Ви знаєте, що це може бути? Хтось знає, що це таке?
Публіка: Так.
СБ: Що це?
Публіка: Це люди, що заходять у Google в усьому світі.
СБ: Вау, гаразд. Я не дуже розумів що це, коли вперше побачив.
Але це допомогло мені зрозуміти.
Це те, що ми запускаємо в офісі, що, до речі, працює в реальному часі.
Тут воно трохи навантажене.
Але ви бачите, як люди
у всьому світі використовують Google.
Кожна крапка, що світиться,
показує 20-30 пошукових запитів
чи щось на кшталт того.
Вони мають різні кольори залежно від мови.
Наприклад, це у США,
всі крапки червоні.
Ось ми в Монтереї - сподіваюсь, я не помилився.
Бачите, вся Японія вночі в мережі,
це тут.
А ось підключається Токіо, японською.
Велика активність в Китаї.
Багато активності тут в Індії.
Трохи на Близькому Сході, маленькі зони.
І Європа, де зараз середина дня,
набирає обертів великою різноманітністю мов.
Ви також побачите, якщо я поверну -
сподіваюсь, я не сильно потрясу світ -
побачите місця, де не така велика активність.
Австралія, тому що там не так багато людей.
І ось те, над чим нам треба добре попрацювати -
Африка, де лише декілька потоків
здебільшого в Південній Африці та декількох великих містах.
Ми помітили, що всі запити,
які надходять тисячами в секунду,
доступні всюди, де є електрика.
І майже всюди, де є електрика, є Інтернет.
Навіть в Антарктиці, принаймні в цю пору року,
ми іноді бачимо, що користувачі в мережі.
І якби ми правильно це спроектували,
то й на Міжнародній космічній станції це було б доступно.
Це справжній
виклик для нас,
бо туди доволі складно потрапити.
Отож,
ось як ми справляємося з бітами інформації,
щоб люди отримували відповіді на свої питання.
Як бачите, тут велика кількість даних.
Спочатку вони повинні пройти по всьому світу: по оптоволокну,
супутниками, через усі види зв'язку.
Не так і легко підтримувати час очікування
на такому низькому рівні, як це робимо ми. Сподіваємось, що ви задоволені.
Але, як ви знову бачите, деякі області більш насичені,
ніж інші: ось усі пропускні смуги у США,
якими дані ідуть до Азії, Європи і так далі.
А тепер я хочу показати вам,
як виглядає одна секунда цього процесу.
Якщо можна перейти до слайдів...
ось так.
Це у сповільненому темпі.
Так виглядає одна секунда.
Ми витрачаємо багато часу на те,
щоб давати раду
такому об'єму трафіку.
Кожен із цих запитів
має власне життя та історію.
Тобто це може бути чиєсь здоров'я,
кар'єра - щось важливе для когось.
А може бути
і томатний соус
чи кетчуп, як у цьому випадку.
Ось такий запит маємо -
думаю, що це популярний гурт, при чому в одних країнах відоміший, ніж в інших.
Бачите, все почалося тут.
Він був популярний одночасно у США та Іспанії,
проте з часом у США його почали сприймати гірше,
ніж в Іспанії.
Потім з Іспанії він змістився в Італію,
потім в Німеччину, і, можливо, тепер популярний в Англії.
Думаю, у США, врешті-решт,
також почали робити такі запити.
Зараз я ввімкну це вам.
В будь-якому разі, ви можете самі це спробувати -
сподіваюсь, що пошук спрацює.
Один зі способів
розширити нашу компанію -
створити більше пошукових запитів.
А це значить, що ми хочемо,
щоб більше людей були здорові та освічені.
І щоб було більше тварин, якщо вони почнуть користуватись Google.
Ми хочемо зробити світ кращим
і для цього приступаємо до створення фонду Google,
який скоро відкриється.
У нас також є програма Google Grants,
яка обслуговує понад 150 благодійних організацій по всьому світу,
ось деякі з них.
Я дуже щасливий брати в цьому участь.
Багато з цих організацій -
як-от Acumen, можливо, ApproTEC, але я не впевнений, чи ми з ними вже працюємо,
і багато людей, які виступали тут, працюють за підтримки грантів Google.
Вони використовують рекламу Google, а ми надаємо їм рекламний кредит,
щоб їм вдалось розповісти про свої організації.
Один із ранніх прикладів -
це сингапурський бізнесмен, який допомагає
оплатити освіту для 25 дівчат із В'єтнаму.
Як я вже сказав, у проекті
бере участь уже багато людей,
тому що сотні благодійних організацій задіяні в ньому,
і згодом Фонд Google буде ще масштабнішою організацією.
Хтось знає, хто це?
Так!
Глядачі: Оркут
СБ: Так! Хтось знає.
Це Оркут. Хтось із вас користується Orkut?
Так чи ні?
Гаразд, не дуже багато людей знають про нього.
Я зараз поясню.
Це один із наших інженерів.
Ми виявили, що вони працюють продуктивніше, якщо їх закопати в листя.
Ось так ми і створюємо наші продукти.
В Оркута є мрія - створити соціальну мережу.
Багато з вас подумали: "Знову соціальна мережа".
Але це його мрія, і коли люди
справді чогось хочуть, ми, як правило, підтримуємо їх.
Ось те, що він створив.
Ми випустили бета-версію минулого місяця,
і так це все почалось.
Це наш віце-президент із технологій.
З червоним волоссям і кільцем в носі, хоча я не певен, що ви його бачите.
А це його друзі.
Як тільки ми почали це використовувати,
то вирішили, що люди можуть присилати одне одному запрошення,
і спочатку їх розсилали наші співробітники.
Сьогодні в мережі понад 100 000 людей.
І їх кількість швидко росте, навіть за межами США.
І хоча більшість користувачів із США,
вони становлять лише 30 відсотків трафіку.
Мережа вже поширилась у Японії, Великій Британії, Європі
та в усіх інших країнах.
Це такий невеликий розважальний проект.
Там є різні люди, проте не буду вас цим втомлювати.
Ми запустили його просто заради задоволення,
щоб побачити, як далеко це зайде.
І...
гаразд, трохи вас заінтригую.
Ларрі, ти можеш пояснити це.
Ларрі Пейдж: Дякую, Серґей.
Варто сказати, що ми з Серґеєм
відвідували школу Монтессорі,
і я думаю, з якоїсь причини,
використали це в Google.
Серґей згадував про інженера Оркута,
який весь час мріяв зробити свою мережу, -
і в Google ми дозволили такі речі, назвавши це принципом "20 відсотків часу",
згідно з яким 20 відсотків свого робочого часу -
якщо ви працюєте в Google - ви можете витратити на що завгодно.
Завдяки цьому з'явились багато чудових ідей,
наприклад, Оркут та Google News.
Я думаю, що багато що в світі з'явилось таким чином.
Мендель, який мав навчати студентів,
відкрив закони генетики -
це було його хобі.
Так виникло чимало корисних речей.
Зокрема й Google News -
їх придумав дослідник.
Просто він після подій 11 вересня дуже зацікавився новинами.
і запитав себе: "Як краще поглянути на новини?"
Він почав ділити їх на категорії
і використовував свій проект, а за ним - і його друзі.
А потім ми
перетворили це в Googlette -
невеликий проект Google.
У ньому зазвичай близько трьох людей,
які намагаються створити продукт.
Ми не до кінця впевнені, чи в них вийде.
А у випадку з News над проектом спочатку працювало декілька людей,
а потім все більше й більше
почали ними користуватися, і ми запустили його в Інтернет,
де до нього під'єдналися ще більше людей.
Сьогодні це повноцінний проект з великою кількістю користувачів.
Ось так ми підтримуємо інновації.
Зазвичай що більша компанія,
то складніше їй керувати невеликими інноваційними проектами.
Ми також зіткнулись зі схожою проблемою і вирішили,
що нам потрібна нова концепція.
Googlettes ("Ґуґлети") - це невеликі проекти з великою долею ризику,
але ми сподіваємося, що вони працюватимуть і якщо прикладаємо достатньо зусиль,
деякі з них дійсно працюють, як-от News.
Але з'явилась нова проблема: таких проектів уже більше 100.
Не знаю, як ви,
а я не можу тримати в голові 100 речей одночасно.
Ми вирішили, що якщо просто запишемо їх
і замовимо, то вони вийдуть у світ.
При цьому не надаючи їм жодної уваги.
Наприклад, "Купити Ісландію" - проект із якоїсь статті.
Ми ніколи б не змогли собі цього дозволити, але ...
в будь-якому разі, ми зрозуміли, що якщо просто запишемо їх усіх і замовимо,
то більшість людей погодиться, яким має бути замовлення.
Це здивувало мене, але
коли у тебе в голові 100 проектів,
які ти записав,
то набагато легше зрозуміти, що тобі робити
і куди вкладати кошти.
Ось цим ми і займаємося
відтоді, як ввели цю систему кілька років тому. Думаю, це допомагає нам впроваджувати інновації
і при цьому залишатися чітко організованими.
Крім того, ми виявили, що людям подобається працювати над важливими проектами,
і, цілком природно,
вони тягнуться до тих знань, які мають велике значення.
Зараз я розповім про декілька речей,
про які ви навряд чи знаєте.
Головна з них - це Deskbar (Робоча панель)
Хто з вас користується Google Toolbar (панель інструментів Google) ?
Підніміть руки.
А хто користується Deskbar?
Бачите? Вам варто це спробувати.
Якщо ви зайдете на наш сайт та введете
"Deskbar", то знайдете її.
Ідея в тому, що замість панелі інструментів вона весь час
у вас на екрані знизу,
і так вам набагато легше шукати.
Це така собі покращена версія панелі інструментів.
Дякую, Серґей.
А ось ще один приклад проекту, яким дуже
зацікавився один із співробітників Google,
і в результаті виник чудовий продукт.
Це Google Answers (відповіді Google) -
всього за 5-100 долларів
ви ставите запитання
і ціла команда пошуковиків
шукає відповідь на нього,
і ви гарантовано отримуєте відповіді,
не витрачаючи часу на пошуки.
Froogle допомагає вам шукати інформацію щодо шопінґу,
а Blogger - публікувати статті.
Але все це - інновації, які ми впроваджували,
ми постійно пробуємо різні проекти
в нашій компанії,
Ще ми любимо міняти робоче оточення.
Зазвичай на нарадах доводиться витрачати багато часу
на те, щоб вмикати і вимикати проектори,
крім того, вони шумлять і люди просто їх вимикають.
Нам це також не подобалось, тому ми
за декілька тижнів побудували ці невеликі кабіни,
в яких розташовані проектори. У нас немає потреби їх вимикати,
і вони повністю безшумні.
В результаті, ми змогли створити програмне забезпечення,
за допомогою якого контролюємо хід наради:
так, коли ви заходите в залу засідань,
то можете бачити всі наради, які проходять в даний час;
також ви можете легко робити помітки, які автоматично розсилаються
всім учасникам наради.
А оскільки ми - міжнародна компанія,
то такі речі мають велике значення для нас:
ми можемо ефективно працювати і з тими людьми, які фізично не присутні на нараді.
Такі прості речі мають серйозний вплив.
На таких нарадах завжди багато інженерів,
а вони зазвичай не дуже стежать за чистотою свого одягу.
Тому ми вирішили, що було б непогано
мати пральні машини, особливо для молодих співробітників,
і ще ми дозволяємо приводити собак і тому подібне;
в нашій компанії дійсно весела культура,
яка допомагає людям працювати і насолоджуватися цим.
Це наше "культове фото".
Я його швидко покажу.
Якийсь час воно було на нашому сайті,
але потім ми виявили,
що більше не отримуємо нових резюме.
Кожен рік ми всією компанією
виїжджаємо на лижі.
Колеги працюють ефективніше, коли неформально знають одне одного.
Я думаю, нам це вдалося.
У нашій компанії дійсно класно працювати.
І наші логотипи також уособлюють
нашу культуру, коли ми змінюємо звичний стан речей.
Спочатку нам радили
ніколи не міняти свій логотип,
щоб наш бренд став відомим,
казали, що нам не варто змінювати лого.
Мовляв, треба бути стабільним.
На що ми відповіли: "Це занадто понуро.
Чому б не мінятись щодня?"
Один із наших проектів, яким я просто захоплююся,-
це AdSense (дослівно: Рекламне чуття),
щось на кшталт шостого чуття -
це ще до того, як Дін покинув перегони.
Ідея в тому, що як і в газеті,
реклама відповідає змісту сторінки.
Ось тут написано: "Битва за Нью-Гемпшир?
Говард Дін балотується в президенти" - статті про Говарда Діна.
А ці реклами з'являються автоматично,
як тут, на "Вашинґтон Пост",
залежно від змісту сторінки.
У нас понад 150 000 рекламодавців
і мільйони рекламних оголошень, з яких ми вибираємо
найбільш підходящі до того, що ви шукаєте,
як у випадку з пошуком.
Так реклама стає корисною,
а не просто дратує.
А ще в нас є чудова
програма з самообслуговування,
до якої приєдналися тисячі сайтів,
які заробляють на ній багато грошей.
Я зустрічав чимало людей,
і на одній вечірці зустрів хлопця, у якого є сайт з охорони довкілля,
і він сказав мені: "Знаєш, мені цей сайт прибутку не давав,
поки я не під'єднався до цієї послуги. Тепер я заробляю 10 000 доларів на місяць.
Дякую тобі.
Мені тепер не треба займатися ще якоюсь роботою".
І це дійсно важливо для нас, тому що так інтернет працює краще.
Зміст покращується, пошук полегшується,
коли люди спокійно можуть заробляти на життя,
просто створюючи якісний зміст.
Передбачалося, що цей виступ буде про майбутнє,
тому я коротку розповім про нього.
Ідея звучить так: щоб знайти те, що ви шукаєте,
треба бути справді хитрим.
Ви можете поставити Google будь-яке запитання
і чекаєте на нього відповідь, чи не так?
Але шукати складно, тому треба бути розумним.
Насправді ж ідеальна пошукова система має бути хитра.
Це буде штучний інтелект.
І над цим ми зараз працюємо,
і деякі наші колеги достатньо захоплені
і достатньо божевільні, щоб працювати над цим,
це їхня мета.
Ми не полишаємо надії, що Google буде розумним,
але нас дивує те, що деякі люди думають, що він уже розумний.
Зараз я наведу вам кумедний приклад.
Це блог з Іраку,
і зовсім не про нього
піде мова, я просто наведу вам приклад.
Серґей, можеш це виділити?
Отже, ми вирішили...
о, тут виділено. Дякую.
Отож, це так звані "відповіді, пов'язані з запитом".
Ми вирішили додати цей функціонал
в рекламні оголошення AdSense.
Знаєте цю штуку - "Можливо ви мали на увазі..?"
Як у цьому випадку - "Саддам Хуссейн", тому що це блог про Ірак.
Ми подумали, що це чудова ідея
на додаток до реклами.
А це блог
молодого хлопця, який був в депресії і написав:
"Я багато сплю".
Він просто писав про своє життя.
А наші алгоритми - звичайно, не люди,
а комп'ютери, -
прочитали цей блог і видали,
що схожий запит - "Мені нудно".
Він це прочитав і вирішив, що це людина прочитала його блог
і подумала, що він зануда.
На жаль,
хлопець подумав: "Що ці чуваки з Google собі дозволяють?
Чим їм не сподобався мій блог?"
А коли ми прочитали цей блог, тон якого
ставав усе похмурішим,
і сказали, що схожий запит насправді "Ідіоти",
він ще більше сказився
і почав лаятись і так далі.
На що ми відповіли: "Ти вже дістав".
І це все закінчилось словами: "Поцілуй мене в д..."
Хлопець подумав, що він спілкувався з чимось розумним,
а ми, звичайно,
просто написали цю програму і вирішили її випробувати,
але вона не дуже добре працювала,
тому ми її видалили.
І от, на цій ноті, я знову повертаюсь до земної кулі.
Насамкінець хочу додати, що
є речі, які
тримають мене в Google,
і одна з них - це те, що ми можемо заробляти
на рекламі. Крім цього, я зовсім не очікував,
що цим ми можемо допомогти будь-якій людині,
не хвилюючись про те, що не всюди є гроші.
І нам не треба хвилюватись про те, що наші продукти продаються
за нижчою ціною в бідних країнах,
а потім ре-імпортуються у США,
наприклад, через фармацевтичну промисловість.
Ми пишаємося нашою бізнес-моделлю,
тому що будь-яка людина може скористатися нашим пошуком,
і в цьому полягає наша величезна перевага.
Ще коротко зазначу, що
у нас є неймовірна можливість та відповідальність
надавати людям потрібну інформацію,
і ми сприймаємо себе як газету чи журнал:
ми мусимо надавати об'єктивну інформацію.
І тому ніколи не беремо плати за результати пошуку.
Нам платять тільки за рекламу,
яку ми і просуваємо як рекламу.
І цим ми відрізняємося від багатьох наших конкурентів.
Я впевнений, що рішення, які ми приймаємо,
мають великий вплив на весь світ,
і тому я пишаюсь тим, що працюю в Google.
Дякую за увагу.