Képes lehet egy földrajzi információ
egészségesebbé tenni?
2001-ben elütött egy vonat.
Egy szívroham-vonat.
Kórházban találtam magam
egy intenzív osztályos megfigyelőben,
ébredezőben egy életmentő műtét után.
És hirtelen rádöbbentem valamire:
hogy teljes sötétségben voltam.
Azt kérdezgettem magamtól, "Miért én?"
"Miért most?" "Miért itt?"
"Figyelmeztethetett volna az orvosom?"
Amit a következő pár percben tenni akarok, az az, hogy
beszélek az élet és a jó egészség egyenletéről.
Genetika, életvitel és környezet.
Ezek alakítják a kockázati tényezőinket,
és ha kezeljük ezeket a kockázatokat,
akkor jó életet fogunk élni, és egészséges, jó életet.
Értem a genetika és az életvitel részt.
És tudjátok, hogy miért értem meg?
Mert a kezelő orvosaim folyton
ezekről kérdeznek engem.
Voltatok már valaha úgy, hogy ki kellett töltenetek azt a hosszú,
A4-es méretű kérdőívet az orvosi rendelőben?
Az külön szerencse, ha több mint egyszer kell kitölteni, igaz?
(Nevetés)
Újra és újra kitöltjük. Aztán kérdezgetnek
az életviteledről és a családi egészségi hátteredről,
kezelési történetedről, a műtéteidről,
allergiádról... kihagytam volna valamit?
De az egyenlet ezen részét nem igazán értem.
És nem hiszem, hogy a kezelő orvosaim
jobban értenék az egyenlet ezen részét.
Mit jelent az, hogy a környezetem?
Nos, egy rakás dolgot jelenthet.
Ez az életem. Ezek az élettereim.
Mindenkinek vannak ezek.
Miközben én itt beszélek, szeretném, ha végiggondolnátok, hogy
hány helyen éltetek eddig?
Gondoljátok csak végig az életeteket
ilyen szempontból.
Rá fogtok jönni, hogy számos helyen töltöttétek el azt.
Pihenéssel és munkával töltöttétek.
És ha olyan vagy, mint én, akkor az életed szép nagy részét töltöd repülőn,
mert utazol valahová.
Szóval nem igazán egyszerű,
amikor valaki azt kérdi "Hol élsz, hol dolgozol,
és hol töltöd az idődet?
És hol teszed ki magad olyan kockázatoknak
amiket talán nem is látsz?"
Amikor saját magam végiggondoltam,
mindig arra a következtetésre jutottam,
hogy az életem kb 75%-át
aránylag kevés számú helyen töltöm.
És nem vándorlok messze attól a helytől,
időm nagy részében,
még akkor sem, ha én nagy világutazó vagyok.
Most egy kis utazásra viszlek titeket.
Scranton, Pennysylvania államból indulok.
Nem tudom, van-e valaki észak-kelet Pennsylvaniából.
De itt töltöttem életem első 19 évét,
az én fiatal kis tüdőmmel.
Tudjátok, itt aztán nagy koncentrációjú
kén-dioxidot, szén-dioxidot,
és metán gázt lélegeztem be,
egyenlőtlen mennyiségben, 19 éven keresztül.
És ha már jártatok az ország azon részén,
így néz ki az az égő, parázsló szén hulladék.
Így aztán elhatároztam, hogy elhagyom a világ azon részét.
És közép-nyugatra megyek.
Végül Louisville-ben, Kentucky államban kötöttem ki.
Egy Rubbertown nevű hely szomszédságába kerültem.
Ez egy műanyag előállító. Nagy mennyiségű chloroprene-t
és benzolt használnak.
Itt 25 évet töltöttem, immáron középkorú tüdőmmel,
változatos mennyiséget belélegezve ezekből.
Egy tiszta napon mindig így nézett ki, így tehát soha nem láthattad.
Alattomos volt és folyamatosan ez ment.
Aztán elhatároztam, hogy muszáj okosnak lennem,
elvállalom ezt a munkát a nyugati parton.
Így a kaliforniai Redlands-ba költöztem.
Nagyon szép hely, és ott
az idősebb, senior tüdőmet, ahogy én szeretem hívni,
apró szemcsés anyagokkal, szén-dioxiddal és nagyon nagy mennyiségű ózonnal töltöttem meg.
Oké? Az országban majdnem a legmagasabb mértéknyivel.
Így néz ki egy szép napon.
Ha már jártatok ott, tudjátok, hogy miről beszélek.
Mi a gond ezzel a képpel?
A képen vagy egy hatalmas lyuk, itt.
Az egyetlen dolog, ami sose történik meg egy orvosi rendelőben:
Sosem kérdeznek rá arra, hogy hol jártam eddig.
Egy orvosra sem emlékszem, aki megkérdezte volna tőlem:
"Hol élt eddig?"
Nem kérdezték még, hogy milyen minőségű
ivóvizet vettem a számba,
vagy ételt juttattam a gyomromba.
Sosem kérdezik. Ez kimarad.
Nézzétek meg, hogy milyen adatok érhetőek el.
Ez az adat a világ minden részéről beszerzett,
az országok milliárdokat fektetnek ilyen kutatásokba.
Bekarikáztam a területeket, ahol már jártam.
Ha tervezném, hogy szívrohamot kapjak,
a megfelelő helyeken lennék, igaz?
Hány ember van a fehér zónában?
A teremben lévő emberek közül hányan töltötték életük nagy részét
a fehér területen?
Senki? Nagyon szerencsések vagytok.
Hányan töltöttétek a piros zónában?
Nem túl szerencsések.
Ezernyi ilyen térkép van
az atlaszokban közzé téve
világszerte.
Valami fajta támpontot ad annak, hogy
mi lehet majd a mi vonatunk.
De egyik sincs benne az orvosi feljegyzéseimben.
És a tiétekben sincs benne.
Íme a barátom, Paul.
Kollégám. Megengedte, hogy a mobilját bemérjük
minden két órában a hét minden napján.
Az év 365 napjából
az utóbbi két évben, akárhová is ment.
Ahogy látjátok, volt néhány helyen az Egyesült Államokban.
És itt töltötte ideje legnagyobb részét.
Ha tanult emberek vagytok, talán már sejthetitek, hogy
Paul mit szeret csinálni.
Van valakinek ötlete? Síelni. Így van.
Ráközelíthetünk, és hirtelen azt látjuk, hogy
Paul hol töltötte ideje tényleg legnagyobb részét.
És azok a fekete pöttyök
a mérgező anyagokat kibocsátó helyek,
melyeket az EPA figyel.
Tudtátok, hogy létezik ez az adat?
Az Egyesült Államokban minden közösség számára
elérhető egy személyre szabott ilyen térkép.
A mobilunkkal így egy helyváltoztatási történetet tudunk rögzíteni.
Paul így csinálta. Az iPhone-jával.
Ilyen eredménnyel kéne rendelkeznünk a végén.
Ez kéne, hogy a kezelő orvos előtt legyen,
amikor belépünk a vizsgálóba
a rózsaszín kötények helyett, amiket a pultnál kifizettünk. Igaz?
Ez lehetne az én kis kockázatelemzésem.
Az orvos megnézné, és azt mondaná,
"Ácsi, Bill,
azt javaslom, hogy talán nem kéne úgy döntened,
csak mert itt a gyönyörű Kaliforniában vagy,
és minden nap meleg van,
hogy kimész és hajnali 6kor futsz.
Azt mondanám, hogy ez rossz ötlet, Bill,
ez alapján."
Két receptet hagyok most itt nektek.
Az első, hogy tanítsátok meg a kezelő orvosaitoknak
a földrajzi információk értékének fontosságát.
Geo-orvostannak hívják. Fél tucatnyi program folyik a világban,
amik erre koncentrálnak.
És még a korai fejlődési szakaszban vannak.
Támogatni kell ezeket a programokat.
És meg kell tanítanunk a jövő
orvosait a világon
azon információk egy részének fontosságáról,
amiről ma beszéltem.
A második dolog, amit tennünk kell, az az, hogy
miközben milliárdokat és milliárdokat költünk
világszerte
elektronikus egészségügyi feljegyzésekre,
gondoskodjunk róla, hogy helyváltoztatási történet is legyen
abban az orvosi feljegyzésben.
Nemcsak a kezelő orvosnak lesz ez fontos,
hanem a kutatók számára is,
hogy hatalmas mennyiségű minta áll majd rendelkezésre.
De magunknak is hasznos lesz.
Ha rendelkezésemre állt volna ez az információ, úgy dönthettem volna,
hogy nem utazom az ózon amerikai fővárosába.
Nem igaz? Dönthettem volna róla.
Vagy megbeszélhettem volna a munkáltatómmal,
hogy ezt a döntést
a saját és a cég érdekeit is figyelembe véve hozhassam meg.
Ezzel csak azt akarom mondani, amit Jack Lord mondott
majdnem 10 évvel ezelőtt.
Nézd csak meg egy percre.
Ez volt a következtetése
a Dartmouth Egészségügyi Atlaszának,
ami azt mondta, hogy meg tudjuk magyarázni a betegségek földrajzi
variációit a rossz és a jó környezeti hatásokkal,
és azzal hogy az egészségügyi rendszerünk hogyan működik.
Erről beszélt ő
abban az idézetben ("A földrajz: végzet az orvoslásban")
És azt mondanám, hogy már egy évtizeddel ezelőtt is igaza volt.
Nagyon örülnék, ha azt látnám, hogy elkezdjük
megragadni a lehetőséget, hogy az orvosi feljegyzéseinkbe mindez bekerüljön.
Beszédemet zárom
az egészséggel kapcsolatos látásmódok sajátos látásmódjával,
a földrajz mindig számít.
És hiszem, hogy a földrajzi információ
titeket és engem is egészségessé tud tenni. Köszönöm.
(Taps)