Vi håller på att förlora vårt lyssnande.
Vi tillbringar ungefär 60 procent av vår kommunikationstid med att lyssna,
men vi är inte särskilt bra på det.
Vi minns bara 25 procent av det vi hör.
Ja, inte ni, inte det här föredraget,
men i regel är det sant.
Låt oss definiera lyssnande
som att skapa mening av ljud.
Det är en mental process,
och det är en utvinningsprocess.
Vi använder några ganska häftiga tekniker för att göra detta.
En av dem är igenkänning av mönster.
(Sorl från folkmassa) Så om jag på ett cocktailparty som det här,
säger, "David, Sara, hör upp,"
fick jag just några av er att reagera.
Vi känner igen mönster
för att skilja brus från signal,
och särskilt vårt namn.
Utgallring är en annan teknik vi använder.
Om jag skulle lämna det här rosa bruset på i mer än några minuter,
skulle ni, bokstavligt talat, sluta höra det.
Vi lyssnar efter olikheter,
vi bortser från ljud som förblir likadana.
Och så finns det en hel rad filter.
De här filtren tar oss från allt ljud
ner till det vi är uppmärksamma på.
De flesta människor är helt omedvetna
om dessa filter.
Men i själva verket skapar de på sätt och vis vår verklighet,
för de talar om för oss vad vi är uppmärksamma på just nu.
Ett exempel på det:
Avsikt är mycket viktigt när det gäller ljud och lyssnande.
När jag gifte mig med min fru,
lovade jag att jag varje dag skulle lyssna på henne
som om det var första gången.
Ja det är något jag misslyckas med dagligen.
(Skratt)
Men det är en jättebra föresats att ha i ett förhållande.
Men det är inte allt.
Ljud placerar oss i tid och rum.
Om ni sluter ögonen här och nu,
är ni medvetna om rummets storlek
genom efterklangen
och hur ljudet studsar mot ytorna.
Och ni är medvetna om hur många människor som finns runt er
genom de mikro-ljud ni hör.
Och ljud placerar oss i tiden också,
för ljudet har alltid
tiden innesluten i sig.
I själva verket vill jag hävda att vårt lyssnande är det huvudsakliga sätt
på vilket vi upplever tidens flöde
från dåtid till framtid.
Så, "Klang är tid och mening" - ett jättebra citat.
Jag sade i början att vi håller på att förlora vårt lyssnande.
Varför sade jag så?
Ja, det finns många skäl till det.
För det första, så har vi uppfunnit uppteckningsmetoder -
först skriften, sedan ljudinspelning
och nu även videoinspelning.
Belöningen för ett noggrant och omsorgsfullt lyssnande
har helt enkelt försvunnit.
För det andra är världen nu så bullrig,
(Oväsen) med en ständig kakofoni
visuellt och ljudmässigt,
att det helt enkelt är svårt att lyssna;
det är tröttsamt att lyssna.
Många människor tar sin tillflykt till hörlurar,
men de förvandlar stora, offentliga utrymmen som det här,
gemensamma ljudlandskap,
till miljoner pyttesmå personliga ljudbubblor.
I det här scenariot lyssnar ingen på någon.
Vi håller på att bli otåliga
Vi vill inte ha vältalighet längre,
vi vill ha ljudklipp.
Och konversationskonsten
håller på att ersättas - på ett farligt sätt, tycker jag -
av personliga uppträdanden.
Jag vet inte hur mycket lyssnande som finns i den här konversationen,
som sorgligt nog är väldigt vanlig,
speciellt i Storbritannien.
Vi håller på att bli desensibiliserade.
Våra medier måste skrika till oss med sådana här rubriker
för att få vår uppmärksamhet.
Och det betyder att det är svårare för oss att vara uppmärksamma
på det stillsamma, det subtila,
det underförstådda.
Att vi håller på att förlora vårt lyssnande, är ett allvarligt problem.
Det är inte banalt.
För lyssnandet är vår väg till förståelse.
medvetet lyssnande skapar alltid förståelse.
Och bara i frånvaro av medvetet lyssnande
kan sådant här hända.
En värld där vi inte alls lyssnar på varandra,
är verkligen en skrämmande plats.
Så jag skulle vilja ge er
fem enkla övningar, verktyg som ni kan ta med er,
för att förbättra ert eget medvetna lyssnande.
Skulle ni vilja det?
(Publiken: Ja.) Bra.
Den första är tystnad.
Bara tre minuters tystnad varje dag
är en underbar övning
för att nollställa era öron och kalibrera om
så att ni kan höra stillheten igen.
Om ni inte kan få total tystnad,
så satsa på stillhet, det går utmärkt.
Nummer två, jag kallar den här för mixern.
(Oväsen) Så även om ni befinner er i en bullrig miljö som den här -
och vi tillbringar alla mycket tid på sådana här ställen -
lyssna inne på cafeterian:
Hur många ljudkanaler kan jag höra?
Hur många enskilda kanaler i den där mixen lyssnar jag på?
Man kan göra det här på en vacker plats också, som vid en sjö.
Hur många fåglar hör jag?
Var är de? Var är de där vågorna?
Det är en jättebra övning
för att förbättra kvalitén på sitt lyssnande.
Nummer tre, den här övningen kallar jag att insupa,
och det är en härlig övning.
Den handlar om att uppskatta vardagliga ljud.
Det här är, till exempel, min torktumlare.
(Tumlare) Det är en vals.
En, två, tre. En, två, tre. En, två, tre.
Jag älskar det.
Eller ta och prova på den här.
(Kaffekvarn)
Wow!
Så vardagliga ljud kan vara riktigt intressanta om man är uppmärksam.
Jag kallar det för den gömda kören.
Den finns omkring oss hela tiden.
Nästa övning
är antagligen den viktigaste av allihop,
om ni bara tar med er en enda sak.
Det är lyssnarpositioner -
tanken att man kan flytta sin lyssnarposition
till vad som är lämpligt för det man lyssnar på.
Det är en lek med de där filtren.
Minns ni att jag visade olika filter i början.
Det är att börja leka med dem som verktyg,
för att bli medveten om dem och flytta till olika platser.
Det här är bara några lyssnarpositioner,
eller lyssnarpositionsskalor, som man kan använda.
Det finns många.
Ha kul med dem. Det är väldigt spännande.
Och slutligen, en akronym.
Ni kan använda den när ni lyssnar, när ni kommunicerar,
om ni befinner er i någon av dessa roller -
och jag tror att det nog gäller alla som lyssnar till det här föredraget.
Akronymen är RASA,
som är Sanskrit
för saft eller essens.
Och RASA står står för Receive (Mottaga),
som innebär att vara uppmärksam på personen;
Appreciate (Uppskatta), att göra små ljud
som hmm, åh, OK;
Summarize (Sammanfatta), ordet "så" är mycket viktigt i kommunikation;
och Ask (Fråga), ställ frågor efteråt.
Ljud är min passion, det är mitt liv.
Jag har skrivit en hel bok om det. Så jag lever för att lyssna.
Det är för mycket begärt av de flesta människor.
Men jag tror att varje mänsklig varelse
behöver lyssna medvetet
för att kunna leva helt och fullt -
förenad i tid och rum
med den fysiska världen omkring oss,
förenade i förståelse med varandra
för att inte tala om andligt förenade,
för varje andlig väg jag känner till
har lyssnande och kontemplation
som sin kärna.
Det är därför
som vi måste lära ut lyssnande i våra skolor
som en färdighet.
Varför lärs det inte ut? Det är vansinnigt.
Och om vi kan lära ut lyssnande i våra skolor,
kan vi flytta vårt lyssnande från det där sluttande planet
ner till den farliga, skrämmande värld jag pratade om,
och ta det till en plats där alla lyssnar medvetet hela tiden -
eller i alla fall är kapabla att göra det.
Jag vet inte hur man gör det,
men det här är TED,
och jag tror att TED-gemenskapen kan åstadkomma vad som helst.
Så jag bjuder in er att förena er med mig, förena er med varandra,
sprid det här uppdraget och låt oss få skolorna att lära ut lyssnande,
och på en generation förvandla världen till en medvetet lyssnande värld -
en förenad värld,
en värld av förståelse och en fredens värld.
Tack för att ni har lyssnat på mig i dag.
(Applåder)