Estem perdent la nostra facultat d'escoltar.
Passem aproximadament un 60% del nostre temps de comunicació escoltant,
però no en sabem gaire.
Només retenim el 25% d'allò que sentim.
No vosaltres, ni aquesta xerrada,
però normalment és així.
Definim escoltar com
el procés d'extreure significat a partir del so.
És un procés mental
i és un procés d'extracció.
Fem servir tècniques bastant bones per fer-ho.
Una d'elles és el reconeixement de patrons.
(Soroll de multitud) Així, en una festa com aquesta,
si dic: "David, Sara, pareu atenció",
alguns de vosaltres us poseu en guàrdia.
Reconeixem patrons
per distingir sorolls de senyals,
i especialment el nostre nom.
Diferenciar és una altra tècnica que fem servir.
Si deixés aquest soroll constant durant un parell de minuts,
literalment deixaríeu de sentir-lo.
Escoltem les diferències,
descartem sons que no canvien.
I llavors hi ha tota una sèrie de filtres.
Aquests filtres ens porten des de la totalitat dels sons
fins a allò a què parem atenció.
La majoria de gent no és conscient
d'aquests filtres.
Però de fet d'alguna manera creen la nostra realitat,
perquè ens diuen a què parem atenció en aquest moment.
Us dono un exemple d'això:
La intenció és molt important en el so, en l'escolta.
Quan em vaig casar amb la meva dona,
li vaig prometre que l'escoltaria cada dia
com si fos la primera vegada.
És una de les coses que no acabo de complir mai.
(Rialles)
És una intenció genial en una relació.
Però això no és tot.
El so ens situa en l'espai i en el temps.
Si tanqueu els ulls ara mateix en aquesta sala,
sereu conscients de la mida de la sala
per com ressona
i com rebota el so a les superfícies.
I sou conscients de la quantitat de gent que hi ha
pels microsons que rebeu.
I el so també ens situa en el temps,
perquè el so sempre
conté temps.
De fet, jo diria que escoltar és la nostra millor manera
d'experimentar el pas del temps
del passat al futur.
O sigui que "la sonoritat és temps i significat", una gran frase.
Al principi he dit que estem perdent la facultat d'escoltar.
Per què ho he dit?
Bé, per moltes raons.
Primer de tot, hem inventat maneres de gravar,
primer l'escriptura, després la gravació d'àudio
i ara també la gravació de vídeo.
El valor d'escoltar amb atenció
simplement ha desaparegut.
En segon lloc, el món és ara tan sorollós
(Soroll) amb aquestes cacofonies
tant visualment com auditivament,
que és difícil d'escoltar;
és cansat d'escoltar.
Molta gent es refugia en els auriculars,
que converteixen grans espais públics com aquest,
paisatges sonors compartits,
en milions de petites bombolles sonores individuals.
En una situació així, ningú no escolta ningú.
Ens tornem impacients.
Ja no volem oratòria,
sinó fragments sonors.
I l'art de la conversa
s'està substituint (perillosament, penso)
per l'emissió personal.
No sé quant s'escolta en aquesta conversa,
que malauradament és molt comú,
sobretot al Regne Unit.
Ens estem insensibilitzant.
Els mitjans ens han de cridar amb aquests tipus de titulars
per cridar-nos l'atenció.
I això vol dir que ens és més difícil parar atenció
a allò que és tranquil, subtil,
subestimat.
Que estiguem perdent la facultat d'escoltar és un problema greu.
No és trivial,
perquè escoltar ens dóna accés a la comprensió.
Escoltar conscientment sempre crea comprensió.
I només sense escoltar de manera conscient
poden passar aquestes coses:
un món en què no ens escoltem els uns als altres
és un món que fa por.
Per tant m'agradaria compartir amb vosaltres
cinc exercicis senzills, eines que us podeu endur
per millorar la vostra escolta conscient.
Us agradaria?
(Públic: Sí.) Molt bé.
El primer de tots és el silenci.
Tan sols tres minuts al dia de silenci
és un exercici fabulós
per reajustar les orelles i tornar-les a calibrar
perquè pugueu tornar a sentir la tranquil·litat.
Si no podeu aconseguir silenci absolut,
feu-ho amb ambient tranquil, també funciona.
En segon lloc, allò que anomeno el mesclador.
(Soroll) Encara que estigueu en un ambient sorollós com aquest
(i tots passem molt temps en llocs així)
escolteu al bar
quants canals de so puc sentir?
Quants canals individuals d'aquesta barreja estic escoltant?
També ho podeu fer en un lloc bonic, com un llac.
Quants ocells estic sentint?
On són? On són aquests sons?
És un exercici genial
per a millorar la qualitat de l'escolta.
En tercer lloc, l'exercici que anomeno assaboriment,
que és un exercici molt bonic.
Es tracta de gaudir els sons mundans.
Aquesta, per exemple, és la meva assecadora.
(Assecadora) És un vals.
Un, dos, tres. Un, dos, tres. Un, dos, tres.
M'encanta.
O proveu-ho amb aquest altre.
(Molinet de cafè)
Uau!
Els sons mundans poden ser molt interessants si presteu atenció.
Jo ho anomeno la coral amagada.
Ens envolta en tot moment.
El següent exercici
segurament és el més important de tots,
si se n'ha d'escollir només un.
Es tracta de posicions per a escoltar,
la idea que pots canviar la teva posició per a escoltar
per la que sigui adequada per allò que escoltes.
Es tracta de jugar amb els filtres.
Recordeu que us he donat uns filtres al principi?
Es tracta de començar a jugar-hi com si fossin palanques,
per ser-ne conscients i moure'ns per diferents llocs.
Aquestes són només algunes de les posicions per a escoltar,
o escales de posicions per a escoltar, que podeu fer servir.
N'hi ha moltes.
Gaudiu-ne. És apassionant.
I per acabar, un acrònim.
Podeu utilitzar-lo quan escolteu, quan us comuniqueu.
Si esteu en un d'aquests rols
(i crec que segurament hi està tothom que escolta aquesta xerrada)
l'acrònim és RASA,
que en sànscrit vol dir
suc o essència.
RASA ve de Rebre,
que significa prestar atenció a la persona,
Apreciar, fent petits sons
com "mmm", "oh", "d'acord",
Sintetitzar, el "per tant" és molt important en la comunicació,
i Aclarir, fer preguntes després.
El so és la meva passió, la meva vida.
N'he escrit un llibre sencer. Visc d'escoltar.
Això és demanar massa per la majoria de gent,
però crec que tots els éssers humans
han d'escoltar conscientment
per viure completament
connectats en l'espai i en el temps
amb el món físic que ens envolta,
connectats a comprendre'ns els uns als altres,
per no dir connectats espiritualment,
perquè tots els camins espirituals que conec
es basen en l'escolta
i la contemplació.
Per això
cal que ensenyem a escoltar a les escoles
com una habilitat.
Per què no s'ensenya? És de bojos.
I si podem ensenyar a escoltar a les escoles,
podem treure la nostra facultat d'escoltar de la pista relliscosa
d'aquest món perillós i espantós del qual us he parlat
i portar-la a un indret on tothom escolta conscientment en tot moment,
o que almenys és capaç de fer-ho.
No sé com s'ha de fer,
però això és TED
i penso que la comunitat TED és capaç de qualsevol cosa.
O sigui que us convido a connectar-vos amb mi, amb tothom,
a portar a terme aquesta missió i aconseguir que s'ensenyi a escoltar a les escoles,
i en una generació convertir el món en un món d'escoltar conscientment,
un món de connexió,
un món de comprensió i un món de pau.
Gràcies per haver-me escoltat avui.
(Aplaudiments)