Je niečo
čo viete o mne, niečo veľmi osobné,
a je niečo čo ja viem o
každom jednom z vás
a to niečo je veľmi dôležité pre to čím sa zaoberáte.
Je niečo čo vieme
o každom koho stretneme kdekoľvek vo svete,
či na ulici,
čo je veľmi motivujúce
pre všetko čo ľudia robia
a s čím všetkým sa musia vysporiadať,
a to je že každý z nás
chce byť šťastný.
V tomto, sme všetci spolu.
Ako si predstavujeme naše šťastie,
sa však líši od jedného človeka k druhému,
ale aj tak je to dosť vela čo máme všetci spoločné,
a to je že chceme byť šťastní.
Mojou témou je vdačnosť.
Aká je súvislosť medzi
šťastím a vdačnosťou?
Veľa ľudí by povedalo, nuž, to je veľmi ľakhé.
Ked si šťastný, si aj vdačný.
Ale zamyslite sa znova.
Sú to ozaj štastní ľudia ktorí sú vdační?
My všetci poznáme dosť vela ľudí
ktorí majú všetko čo ľudia potrebujú k tomu aby boli šťastní,
a predsa nie sú šťastní,
pretože chcú niečo iné
alebo chcú viac toho čo už majú.
A my všetci poznáme ľudí
ktorí prežili vela nešťastia,
neštastia ktoré my sami by sme nechceli zažiť,
a predsa sú naozaj veľmi šťastní.
To šťastie z nich vyžaruje. Ste prekvapení.
Prečo? Pretože tí ľudia sú vdační.
Takže to nie je šťastie ktoré nás robí vdačnými.
Ale je to práve vdačnosť čo nás robí šťastnými.
Ak si myslíte že je to šťastie ktoré vás robí vdačnými,
zamyslite sa znova.
Naopak, je to vdačnosť ktorá nás robí šťastnými.
Môžme sa spýtať,
čo vlastne pre nás znamená vdačnosť?
A ako vlastne funguje?
Žiadam vás o vašu osobnú skúsenosť.
Všetci vieme z vlastnej skúsenosti ako to chodí.
Niečo zažijeme
čo má pre nás hodnotu.
Niečo je nám dané čo má pre nás hodnotu.
A je nám to naozaj dané.
Tieto dve veci sa musia spojiť.
Musí to byť niečo hodnotné,
a je to skutočný dar.
Nekúpili ste si to. Nezarobili ste si na to.
Nevymenili ste to v biznise. Nepracovali ste na to.
Bolo vám to len dané.
A ked sa tieto dve veci spoja,
niečo čo je pre mňa naozaj hodnotné
a ja si uvedomím že je to dané zadarmo,
potom vdačnosť spontánne
vzrastie v mojom srdci,
šťastie spontánne vzrastie v mojom srdci.
Takto sa rodí vdačnosť.
Kľúčom k tomuto celému je že
my nemôžme toto zažiť len raz za čas.
Nemôžme mať len skúsenosti za ktoré sme vdační.
Môžme byť ľudia, ktorí žijú s pocitom vdačnosti.
Zivot s pocitom vdačnosti, to je vám vec.
Ale ako môžme žiť s pocitom vdačnosti?
Tak že prežívame, že si začneme uvedomovať
že každý moment je nám daný, ako sa hovorí.
Je to dar. Nezarobili ste si ho.
Ani ste si ho neprivodili v žiadnom smere.
Nemáte žiaden spôsob ako zaistiť že vám bude
další moment daný,
a predsa, je to najcennejšia vec,
ktorá nám kedy môže byť daná,
tento moment, so všetkými možnosťami, ktoré so sebou prináša.
Ak by sme nemali tento súčasný moment,
nemali by sme ani žiadnu možnosť niečo spraviť
alebo niečo zažiť,
a tento moment je dar.
Tento moment je nám daný, ako sa hovorí.
Hovorí sa že dar daný v dare
je v skutočnosti možnosť.
Čomu ste skutočne vdační je možnosť,
a nie vec, ktorá je vám daná,
pretože ak by tá vec bola niekde inde
a vy by ste nemali tú možnosť si ju užiť,
niečo s ňou spraviť,
ani by ste za ňu nemohli byť vdační.
Možnosť je dar v rámci každého daru,
a my máme take porekadlo,
že možnosť klope len raz.
Nuž, zamyslite sa znova.
Každý moment je nový dar, zas a zas znova,
a ked zmeškáte možnosť, ktorú tento moment prináša,
další moment je nám daný, a potom dalši.
Môžme využiť túto možnosť,
alebo ju premeškáme,
a ak využijeme túto možnosť,
to je náš kľúč ku šťastiu.
Uvedomme si že ten hlavný kľúč k nášmu šťastiu
je v naších vlastných rukách.
Moment za momentom
môžme byť vdační za tento dar.
Znamená to
že môžme byť vdační za všetko?
Určite nie.
Nemôžme byť vdační za násilie, za vojnu,
za utláčanie, za vykorisťovanie.
Na osobnej úrovni, nemôžme byť vdační
za stratu priateľa, za nečestnosť,
za stratu blízskeho.
Ale ja som nepovedal že môžme byť vdační za všetko.
Povedal som že môžme byť vdační v každom danom momente
za možnosť,
a dokonca ked sme konfrontovaní
s niečim čo je extrémne ťažké,
môžme povstať tejto udalosti
a reagovať na možnosť, ktorá je nám daná.
Nie je to take zlé aké sa to môže zdať.
Vlastne, ked sa na to pozriete a zažijete to,
zistíte že najviac, čo je nám dané
je možnosť, ktorú si treba užiť,
a my ju zmeškáme pretože
sa ponáhľame životom
a nezastavíme sa aby sme tú možnosť videli.
Ale raz za čas,
niečo veľmi ťažké je nám dané,
a ked sa nám táto ťažká vec prihodí,
je to skúška sa vzoprieť tej možnosti,
a môžme sa jej vzoprieť tým že sa niečo naučíme
čo je niekedy bolestivé.
Napríklad, učiť sa trpezlivosti.
Bolo nám povedané že cesta k pokoju
nie je sprint,
ale skôr je to maraton.
To si vyžaduje trpezlivosť. A je to ťažké.
Môže to byť že sa musíš postaviť za svoj názor,
alebo za svoje presvedčenie.
Toto je možnosť, ktorá je nám daná.
Učiť sa, trápiť sa, postaviť sa,
všetky tieto možnosti sú nám dané,
ale sú to možnosti,
a tí, ktorí využijú
tieto možnosti
sú tí, ktorých obdivujeme.
Oni robia niečo so svojím životom.
A tí, ktorí to nezvládnú... dostanú dalšiu možnosť.
My vždy dostaneme dalšiu možnosť.
To je úžasné bohatstvo života.
Tak ako môžme nájst spôsob
ktorý to bude podporovať?
Ako môže každý jeden z nás nájsť spôsob
na život s pocitom vdačnosti,
nie len raz za čas byť vdačný,
ale byť vdačný každý moment za momentom.
Ako to môžme spraviť?
Je na to veľmi jednoduchý spôsob.
Je to tak ľahké že je to vlastne to čo nám bolo povedané
ked sme sa ako deti učili prechádzať cez cestu.
Stoj. Pozri. Chod.
To je všetko.
Ale ako často sa zastavujeme?
Ponáhľame sa životom. Nezastavujeme sa.
Premeškávame príležitosti lebo sa nezastavujeme.
Musíme zastaviť. Musíme sa utíšiť.
A musíme budovať značky na to aby sme sa zastavili
v naších životoch.
Ked som bol v Afrike pred niekoľkými rokmi
a potom som sa vrátil,
všimol som si vodu.
V Afrike, kde som bol, nemal som pitnú vodu.
Zakaždým ked som otočil kohútikom,
bol som zaskočený.
Zakaždým ked som zapol svetlo,
bol som vdačný. Robilo ma to šťastným.
Ale po určitej dobe, to zo mňa opadlo.
Tak som nalepil male nálepky na vypínač svetla
a na vodovodný kohútik,
a zakaždým ked som ním otočil, voda.
Takže to nechajte vašej vlastnej predstavivosti.
Môžete zistiť čo vám najviac vyhovuje,
ale potrebujete tie značky na zastavenie vo vašom živote.
A ked sa zastavíte,
potom dalším krokom je sa pozrieť.
Pozrite sa. Otvorte oči.
Nastražte uši. Nadýchnite sa.
Otvorte všetky svoje zmysly
pre toto úžasné bohatstvo, ktoré je nám dané.
To bohatstvo nemá konca,
a o tom je život,
užívať si, užívať si, čo je nám dané.
A potom môžme tiež otvoriť svoje srdcia,
svoje srdcia pre príležitosti,
pre príležitosti ked tiež môžme pomôcť ostatným,
urobiť aj iných šťastnými, pretože nič nás nerobí viac šťastnými
ako ked sme všetci šťastní.
A ked otvoríme naše srdcia príležitostiam,
tieto príležitosti nám umožnia niečo robiť,
a to je to tretí krok.
Stoj, pozri sa a potom chod, a naozaj niečo sprav.
A čo môžme spraviť je
čokoľvek vám život ponúkne v danom momente.
Najčastejšie je to možnosť si užívať,
ale niekedy je to niečo viac zložité.
Ale nech je to čokoľvek, ak sa zmocníme tej príležitosti,
ideme s ňou, sme kreatívni,
títo sú kreatívni ľudia,
a tá malá formulka stoj, pozri, chod,
je tak veľmi úrodne semeno
že môže prerobiť náš svet.
Pretože potrebujeme, sme daným momentom
niekde v strede premeny nášho vedomia,
a budete prekvapení ak--
Som vždy prekvapený ked počujem koľkokrát
to slovo 'vdačnosť' a 'vdaka' sa objaví.
Kdekoľvek ho nájdete,
vdačnú aerolinku, reštauráciu vdačnosť,
kaviareň vdačnosť, vino čo je vdačné.
Ano, dokonca som sa stretol s toaletným papierom
značky, čo sa volá 'Dakujem'. (Smiech)
Existuje vlna vdačnosti pretože
ľudia si začínajú uvedomovať aké je to dôležité
a ako to môže zmeniť náš svet.
Môže to zmeniť náš svet
obrovsky dôležitým spôsobom,
lebo ked ste vdační, nebojíte sa,
a ked sa nebojíte, nie ste násilní.
Ak ste vdační, konáte v zmysle že je dostatok
a nie v zmysle nedostatku,
a ste ochotní sa podeliť.
Ak ste vdační, užívate si
odlišnosti medzi ľudmi,
a vážite si každého,
a toto mení pyramidu moci
pod ktorou žijeme.
Nespôsobí to rovnosť medzi ľudmi,
ale spôsobí to rovnosť v rešpekte,
a toto je veľmi dôležitá vec.
Budúcnosť sveta bude sieťou,
nie pyramídou, a nie pyramídou obrátenou naruby.
Revolúcia, o ktorej rozprávam
je revolúcia bez násilia,
a je tak veľmi prevratná
že dokonca prevracia
aj celú myšlienku revolúcie,
pretože normálna revolúcia je tá
kde pyramída moci je prevrátena naruby
a tí, ktorí boli na dne tejto pyramidy sú teraz na jej vrchu
a robia tú istú vec
čo robili aj tí pred nimi.
Co potrebujeme je spolupráca menších skupín,
menších a menších skupín, ktoré sa poznajú,
ktoré navzájom komunikujú,
a toto je ten vdačný svet.
Vdačný svet je svet radostných ľudí.
Vdační ľudia sú radostní ľudia,
a radostní ľudia,
čím viacej je takých radostných ľudí,
tým viac a viac budeme mať radostný svet.
Máme spolupracujúcu sieť pre život vo vdačnosti,
a tá sa rozrástla.
Nerozumeli sme prečo sa rozrástla.
Máme možnosť pre ľudí zapáliť sviečku
ked sú za niečo vdační.
Bolo zapálených 15 milionov sviečok
počas desiatich rokov.
Ludia si začínajú uvedomovať
že vdační svet je šťastný svet,
a my všetci máme možnosť
sa riadiť jednoduchou formulkou stoj, pozri, chod,
aby sme transformovali svet,
tak aby sa z neho stalo šťastné miesto.
A to je to, v čo ja dúfam,
a ak to pomohlo čo i len trochu
k tomu aby ste vy chceli robiť to isté,
stoj, pozri, chod.
Dakujem.
(Aplauz)