Зараз ми переживаємо приголомшливий і безпрецедентний момент,
коли розподіл сил між чоловіками та жінками
дуже швидко змінюється,
а в багатьох найважливіших сферах
жінки, фактично, беруть усе під свій контроль.
Моя мама не вчилася в коледжі.
Як і більшість її ровесниць.
А зараз на кожних двох чоловіків, які отримали вищу освіту,
припадає три жінки.
Цього року жінки вперше
склали більшість працездатного населення Америки.
Вони домінують у численних професіях:
лікарі, юристи,
банкіри, бухгалтери.
Сьогодні понад 50% менеджерів - жінки.
Серед 15 інших професій,
які, за прогнозами, стануть популярними наступного десятиріччя,
жінки домінують в усіх, за винятком двох.
Отож у глобальній економіці
жінки успішніші за чоловіків,
вірите ви в це чи ні.
Ці економічні зміни
активно впливають на нашу культуру:
придивіться до сучасних романтичних комедій,
до шлюбів,
до побачень,
і до сучасних супергероїв.
Тривалий час образ американського чоловіка виглядав так -
суворий, сильний,
контролює особистий простір.
Кілька років тому Ковбоя Мальборо відправили на пенсію,
і замінили його цим
жалюгідним екземпляром,
пародією на американських чоловіків.
Ось що ми бачимо в сучасній рекламі.
Фраза "хлопчик-первісток"
так глибоко проникла в нашу свідомість,
що сама лише статистика шокувала мене.
В американських репродуктивних центрах
75% пар
хочуть дівчаток, а не хлопчиків.
У країнах, для яких така ситуація абсолютно невластива,
як-от Південна Корея, Індія і Китай,
строге патріархальне суспільство
стає поблажливішим.
Сім'ї більше не хочуть,
щоб їх першою дитиною був виключно хлопчик.
Задумайтесь над цим, просто розплющіть очі
і з'єднайте всі точки між собою,
і ви побачите, що докази є всюди.
Вони є у списках випускників,
на роботі, у прогнозах щодо ринку праці,
у шлюбній статистиці,
у виборах в Ісландії, про які я розповім пізніше,
і в соціологічних опитуваннях в Південній Кореї щодо бажання мати сина.
Щось дивовижне і безпрецедентне
відбувається з жінками.
Безумовно, приголомшливе зростання ролі жінок відбувається не вперше.
На думку спадають 20-ті і 60-ті роки.
Але різниця в тому, що раніше
причиною був палкий феміністичний рух,
який зосередився на власних бажаннях,
а цього разу справа не в запалі,
і тут не йдеться про рух.
Це просто факти
сучасної економіки.
Період тривалістю 200 000 років,
коли чоловіки були ватажками,
очевидно добігає кінця, вірите ви в це чи ні.
Саме тому я й говорю про "кінець чоловіків".
Звертаюся до всіх присутніх чоловіків -
зараз не час "відключитися" або закидати мене помідорами,
бо суть в тому, що
це стосується усіх нас.
У мене є чоловік, батько,
і двоє синів, яких я дуже люблю.
Саме тому я говорю про ці зміни,
адже якщо ми не визнаємо їх,
то переміна буде доволі болючою.
Але якщо ми таки візьмемо це до уваги,
тоді, я думаю, все пройде гладко.
Уперше я задумалася про ці зміни півтора роки тому.
Як і всі решта, я читала рубрики про фінансову кризу
і раптом помітила чітку закономірність -
криза зачепила чоловіків набагато сильніше,
ніж жінок.
І я згадала, що десять років тому
читала книжку Сюзанни Фалуді
під назвою "Занімілі: Зрада американських чоловіків",
де вона описує, як сильно криза зачепила чоловіків.
Я почала міркувати,
чи не посилився цей негативний вплив останнім часом.
І виявила дві відмінності.
По-перше,
криза більше не наносила чоловікам
тимчасових ударів -
вони відобразила глибинне
приховане зрушення у глобальній економіці.
По-друге, мова йшла не тільки
про кризу чоловіків.
Криза зачепила жінок також.
Тепер подивіться на ці слайди.
Це стислий огляд того, що трапиться з жінками в найближчі кілька років.
Ще кілька років тому ми не могли собі такого уявити.
Жінки складають більшість зайнятого населення.
Трохи статистики: жінок-управлінців більше, ніж чоловіків.
Друга частина -
сім'ї і шлюби починають змінюватися.
А тепер подивіться на останній заголовок:
молоді жінки заробляють більше, ніж їх ровесники-чоловіки.
Це твердження я отримала від фірми, яка досліджує ринок.
Один із їхніх клієнтів поцікавився,
хто в майбутньому купуватиме будинки в його районі.
Вони очікували, що це будуть молоді сім'ї
або молоді чоловіки, як і раніше.
Але насправді отримали дуже цікаві результати.
Саме самотні молоді жінки
виявилися головними покупцями будинків у цьому районі.
Компанія настільки зацікавилася цими результатами, що вирішила
провести дослідження по всій країні.
Вони проаналізували дані перепису,
і виявили шокуючий факт -
у 1,997 спільнотах
з 2,000
жінки - молоді жінки -
заробляли більше, ніж молоді чоловіки.
Тобто ціле покоління молодих жінок
виросло, вважаючи себе
сильнішими "годувальниками",
ніж чоловіки довкола них.
Щойно я описала вам цілу картину,
але не пояснила, чому так відбувається.
Зараз я покажу вам один графік.
Те, що ви побачите на графіку,
почалося в 1973 році,
якраз перед тим, як жінки заполонили робочі місця,
і призвело до сьогоднішньої ситуації.
Загалом, ви побачите те, що
економісти називають
поляризацією економіки.
Що це значить?
Це значить, що економіка ділиться на висококваліфіковану, високооплачувану працю
і низькокваліфіковану, низькооплачувану працю -
а робота "посередині", яка вимагає середнього рівня навичок
і є середньооплачуваною зникає з ринку.
Це триває вже 40 років.
Але цей процес впливає на чоловіків
інакше, ніж на жінок.
Червоні стовпчики стосуються жінок, а блакитні - чоловіків.
Вони обидва випали з середнього класу,
але подивіться, що сталося з жінками, а що - з чоловіками.
Ось так.
Дивіться. Обидві категорії випали з середнього класу.
Дивіться, що сталося з жінками. Дивіться, що сталося з чоловіками.
Чоловіки зупинилися,
а жінки різко пішли догори у висококваліфіковану працю.
Про що це свідчить?
Жінки ніби мають якесь "прискорення" як у комп'ютерній грі,
або напихають протизаплідні таблетки якоюсь секретною сироваткою,
яка підносить їх догори.
Але, звичайно, причина в іншому.
Справа в тому, що економіка дуже змінилася.
Раніше ми жили в умовах виробничої економіки,
яка орієнтувалася на вироблення товарів.
А тепер настав час економіки послуг,
інформації та творчості.
Ці дві економіки вимагають абсолютно різних навичок.
Так склалося, що жінки успішніше
засвоюють нові навички, ніж чоловіки.
Раніше було так:
ви були хлопцем, який закінчив школу,
не мав вищої освіти,
зате мав певні вміння.
За сприяння профспілки,
ви могли забезпечити собі непогане життя середнього класу.
Але це вже в минулому.
Нова економіка байдужа до
величини й сили,
на які раніше розраховували чоловіки.
Сучасна економіка вимагає
зовсім інших умінь.
Для успіху необхідний інтелект,
посидючість і зосередженість,
комунікабельність,
уміння слухати,
і вміння працювати у гнучкому середовищі.
Саме з цим жінки справляються найкраще,
як бачимо.
Подивімось на теорію менеджменту.
Раніше ідеалом лідера був
хтось на кшталт генерала Паттона, чи не так?
Лідер видавав накази згори.
Лідер дотримувався суворої ієрархії.
Лідер вказував, що робити усім нижчим за себе.
Але сучасний образ лідера зовсім інший.
Згідно з новими підручниками з менеджменту,
лідер - це той, хто заохочує творчість,
той, хто закликає своїх працівників .. хм, бачите, я до сих пір кажу "своїх" ..
хто закликає працівників спілкуватися між собою,
хто може створити хорошу творчу команду.
І з усім цим відмінно справляються жінки.
Врешті-решт, утворився своєрідний каскад.
Жінок стає дедалі більше серед топ-менеджерів,
а також серед робочого класу.
А всі нові професії -
це ті роботи, які раніше домогосподарки виконували вдома безкоштовно.
Турбота про дітей,
догляд за літніми людьми, готування їжі.
Це ті професії, які розвиваються,
і та робота, якою здебільшого займаються жінки.
Можливо, колись
матері найматимуть безробітних
колишніх сталеварів середнього віку,
щоб ті доглядали за їхніми дітьми.
Це був би непоганий сценарій для чоловіків, але цей день ще не настав.
Щоб передбачити ситуацію, слід аналізувати не лише сучасний ринок праці,
а й майбутню робочу силу.
Тут історія досить проста.
Жінки здобувають вищу освіту
частіше, ніж чоловіки.
Чому? Це справжня загадка.
Чоловіків запитали, чому б їм не повернутися у коледж,
скажімо, в технікум, і не освоїти
нові навички та знання?
Виявляється, їм просто незручно так робити.
Вони звикли сприймати себе як годувальників
і не можуть уявити, що їм доведеться увійти в нове соціальне коло,
щоб закінчити коледж.
З певної причини
чоловіки просто не повертаються в коледж.
Ще більше занепокоєння викликає
ситуація з молодими хлопцями.
Близько 10 років триває дослідження
так званої "хлопчачої кризи".
Хлопчача криза полягає в тому, що
хлопчики через певну причину
вчаться в школі набагато гірше, ніж дівчатка,
і на цю тему виникли цілі теорії.
Чи причина в надміру гуманітарній шкільній програмі,
з якою дівчатка краще справляються, ніж хлопчики?
Чи в тому, що діти занадто багато сидять,
а для хлопчиків це неприродно?
Дехто пояснює ситуацію тим, що
після 9-го класу хлопці починають покидати школу.
Я пишу книгу на цю тему, тому ще вивчаю це питання.
Отож, остаточної відповіді у мене немає.
Тим часом, я звернуся до всесвітньо відомого експерта з освіти -
моєї 10-річної дочки, Ноа.
Вона пояснить вам,
чому хлопчики в її класі навчаються гірше.
(Відео) Ноа: Дівчатка очевидно розумніші.
Я маю на увазі, що в них набагато більший словниковий запас.
Вони швидше навчаються.
Вони слухняніші.
На дошці імена учнів, які завтра не йдуть на перерву. Самі хлопці.
Ганна Росін: Чому так сталося?
Ноа: Чому? Та вони просто не слухали вчителя,
а дівчатка сиділи спокійно.
ГР: Дякую.
Я насправді усвідомила всю цю ситуацію,
коли відвідала один коледж у Канзасі -
коледж для робітничого класу.
Звичайно, коли я вчилася в коледжі, я будувала певні життєві плани:
що і я, і мій чоловік обоє працюватимемо,
що ми обоє виховуватимемо дітей.
Але дівчата з цього коледжу
мають зовсім інше бачення майбутнього.
Загалом, вони сказали мені,
що працюватимуть по 18 годин на день,
що їхні чоловіки, можливо, матимуть роботу,
але здебільшого сидітимуть вдома і доглядатимуть за дітьми.
Я була шокована.
Найбільше мені запам'яталися слова однієї з дівчат:
"Чоловіки - це нові кайдани".
(Сміх)
Зараз ви смієтеся,
але ці слова доволі уїдливі, чи не так?
Я думаю, що вони такі дошкульні тому, що
тисячі років історії
не змінюються
безболісно.
Тому я кажу, що всі ми
переживаємо цей момент.
Порозмовлявши з дівчатами з коледжу,
я також зустрілася з групою чоловіків із Канзасу.
Вони були чудовим прикладом жертв виробничої економіки,
про що я розповідала раніше.
Ці чоловіки були підрядчиками
чи будівельниками.
Вони втратили роботу після квартирного буму,
і потрапили в цю групу, бо не могли утримувати своїх дітей.
Викладач у класі
пояснював їм,
яким чином вони втратили свою самобутність у новій епосі.
Він пояснював їм, що вони більше не мають авторитету,
що ніхто більше не потребує їх емоційної підтримки,
і що вони більше не годувальники.
Тоді хто вони?
Чоловіки дуже засмутилися.
А потім викладач написав на дошці:
"$85,000"
і сказав, "Це її зарплата".
Нижче написав "$12,000".
"Це ваша зарплата".
"То ким зараз є чоловік?" запитав він їх.
"І хто тепер, чорт забирай, є чоловіком?
Тепер вона - чоловік".
Від цих слів у присутніх побігли мурашки по тілу.
Це одна з причин, чому я люблю цю тему.
Я гадаю, що це відкриття може бути болючим,
і нам слід справитися з ним.
А по-друге, це нагальне питання,
адже цей процес відбувається не тільки в США,
а по всьому світу.
В Індії бідні жінки вивчають англійську швидше,
ніж їх ровесники-чоловіки,
щоб отримати роботу в нових колл-центрах,
які масово відкриваються в Індії.
У Китаї активно розвивається приватне підприємництво,
тому що жінки швидше за чоловіків починають
малий бізнес.
А ось мій улюблений приклад із Південної Кореї.
За кілька десятиліть
Південна Корея створила одне з найбільш патріархальних суспільств у світі.
Вони практично закріпили статус жінки як другорядної особи
у цивільному кодексі.
Якщо жінка народжувала дівчинку, а не хлопчика,
то з нею поводилися, як з прислугою.
Іноді вся сім'я молилася, щоб духи вбили новонароджену дівчинку,
щоб потім можна було народити хлопчика.
Але в 70-х і 80-х роках
уряд Південної Кореї взяв курс на швидку індустріалізацію.
Ось що вони зробили:
вони змусили жінок працювати.
З 1985 року вони ставили запитання:
"Як сильно ви хочете мати хлопчика-первістка?"
Подивіться на графік.
Ось період з 1985 до 2003.
Як сильно ви хочете мати хлопчика-первістка?
Як бачите, ці економічні зміни
серйозно вплинули на нашу культуру.
Оскільки ми не повністю засвоїли цю інформацію,
вона повертається до нас у поп-культурі,
у цей дивний гротескний спосіб,
який дозволяє простежити зміну стереотипів.
З боку чоловіків ми бачимо
появу - як каже мій колега - "омега самців".
Це романтично неповносправні невдахи,
які не можуть знайти роботу.
Вони з'являються в різних подобах.
Маємо вічних підлітків.
Непривабливих мізантропів.
Мужиків, які обожнюють пити пиво
на дивані перед телевізором.
Один факт дійсно шокує: навіть найсексуальніший американський чоловік
з нині живих
виконує в кіно роль романтичного героя.
Водночас, із жінками абсолютно протилежна картина.
Тут маємо божевільних супергероїнь.
Леді Ґаґа.
Наш новий Джеймс Бонд - Анджеліна Джолі.
І погодьтеся, це ж стосується не тільки молоді?
Навіть Гелен Міррен грає у фільмах з пістолетом у руці.
Мені здається, що настав час перейти
від цих гіпертрофованих образів
до чогось більш-менш нормального.
У сфері економіки ми довший час
жили з поняттям "скляна стеля".
Чесно кажучи, мені ніколи не подобався цей термін.
З одного боку, він змушує чоловіків і жінок
до запеклого суперництва,
адже чоловіки - це ті хитрі шахраї,
які збудували цю "скляну стелю".
А ми, жінки, завжди під цією стелею.
Нехай у нас багато досвіду і навичок,
але це пастка, то як ми можемо підготуватися
і пройти крізь цю невидиму стелю?
Є ще одна жахлива фраза - "зруйнувати скляну стелю".
Який божевільний
битиметься головою об скляну стелю?
Мені більше до вподоби уявляти
замість скляної стелі -
високий міст.
Звичайно, дуже страшно стояти біля підніжжя високого мосту,
але це також досить запаморочливо:
там нагорі красиво
і перед вами - чудовий краєвид.
А найголовніше, що тут немає ніякої пастки, як-от скляної стелі.
Ані чоловік, ані жінка не стоїть посередині,
щоб перерізати трос.
Немає ніякої ями, в яку можна провалитися.
А головне, що можна взяти з собою ще когось.
Можна взяти свого чоловіка.
Можна привести друзів або колег.
Чи навіть няню.
А чоловіки можуть тягнути за собою дружин, якщо ті ще не готові піднятися самі.
Суть високого мосту в тому, що
вам слід бути впевненими і знати
що ви заслужено опинилися на цьому мості,
що ви маєте всі необхідні навички і досвід,
аби перейти через високий міст.
Потрібно тільки прийняти рішення
і зробити перший крок.
Дуже дякую.
(Оплески)