Afrika je u usponu.
Prihod po glavi stanovnika se udvostručio
od 2000.
i ovaj uspon utiče na sve.
Životni vek se produžio za po godinu dana
svake treće godine tokom ove poslednje decenije.
To znači da dete rođeno u Africi danas
u odnosu na dete rođeno pre 3 dana
dobija jedan dodatni dan
u svom životnom veku.
To se odvija neverovatnom brzinom.
I HIV infekcije su se smanjile za 27%.
Svake godine se zarazi 600 000
manje ljudi ovim virusom u podsaharskoj Africi.
Pobeda protiv malarije je na vidiku,
sa 27% pada stope smrtnosti,
prema poslednjim podacima Svetske banke.
Mreže protiv malarije igraju bitnu ulogu u tome.
Ovo ne bi trebalo da nas iznenadi,
jer, u stvari, svi rastu.
Ukoliko se vratimo u stari Rim
u prvoj godini Nove ere,
mora se priznati da za oko 1 800 godina od tada
nije bilo previše rasta.
Ali, moji preci, koje bi Rimljani
nazvali škotskim varvarima,
su u stvari bili deo industrijske revolucije.
I u 19. veku, razvoj je počeo da se ubrzava
i videli ste da je bio sve brži i brži
i da je uticao na sve.
Nije bitno da li su to džungle u Singapuru
ili tundre u severnoj Finskoj.
Svi su uključeni. Samo je pitanje vremena
kada će se neizbežno desiti.
Jedan od razloga što se to dešava baš sada
je kvalitet vladavine širom Afrike.
Mislim da bi se većina sa mnom složila da je tokom '90-ih
najgenijalniji političar na svetu bio Afrikanac.
Ali ja srećem brilijantne ljude
uzduž i popreko čitavog kontinenta sve vreme,
i oni rade na reformama
koje su transformisale ekonomsku situaciju
u njihovim zemljama.
Zapadni svet je uključen u to.
Zapad je pružio programe oproštaja duga
koji su prepolovili podsaharski dug
od oko 70% nacionalnih BDP-a na oko 40%.
U isto vreme, nivo našeg duga se popeo na 120%
i svi mi se osećamo pomalo bedno
kao rezultat toga.
Politika države oslabi kada je dug visok.
Kada je dug javnog sektora nizak,
vlade ne moraju da biraju
između ulaganja u obrazovanje i zdravstvo
i plaćanja kamate na državne dugove.
Nije samo javni sektor koji je dobrostojeći,
već i privatni sektor.
Da napomenem, na Zapadu, mi imamo dug privatnog sektora
na nivou od 200% BDP-a u Španiji,
Ujedinjenom Kraljevstvu i Sjedinjenim državama.
To su jako velika dugovanja.
Afrika, mnoge afričke zemlje,
imaju 10% do 30% duga od ukupnog BDP-a.
Ukoliko postoji neki kontinent koji može da učini ono sto je Kina učinila -
Kina je na 130% BDP-a na ovom grafikonu -
ako neko može da učini ono što je Kina učinila
tokom poslednjih 30 godina
to bi bila Afrika u narednih 30.
Oni imaju fantastične državne budžete i jako dobar dug privatnog sektora.
Da li neko prepoznaje ovo? Prepoznaje.
Direktne strane investicije
se slivaju u Afriku tokom poslednjih 15 godina.
Tokom '70-ih godina, nikome nije
padalo na pamet da se dotakne kontinenta.
A ove investicije su predvođene Zapadom.
Mi čujemo dosta o Kini,
i oni pozajmljuju dosta novca,
ali 60% stranih investicija poslednjih nekoliko godina
je došlo iz Evrope, Amerike, Australije, Kanade.
10% je prispelo iz Indije.
I oni ulažu u energiju.
Afrika prozvodi 10 miliona barela nafte dnevno.
To je isto kao i Saudijska Arabija ili Rusija.
I oni ulažu u telekomunikacije,
tržne centre.
Ova jako ohrabrujuća priča je
delimično predvođena demografijom.
I nije samo reč o afričkoj demografiji.
Pogledajte broj mladih, raspon godina 15 do 24,
u različitim delovima sveta,
i želim da se fokusirate na plavu liniju za trenutak.
Pre 10 godina, recimo vi ste Fokskon kompanija
koja postavlja jednu fabriku ajfona, na primer.
Vi možda izaberete Kinu,
koja predstavlja najveći procenat istočno-azijske plave linije,
gde postoji 200 miliona mladih ljudi,
i svake godine do 2010., taj broj je bivao veći.
To znači da ćete imati mlade koji će
kucati na vaša vrata i govoriti: "Dajte nam posao," i:
"Meni ne treba velika povišica, samo mi dajte posao".
Sada se to potpuno promenilo.
Ove decenije, videćemo pad od 20-30%
u broju mladih od 15-24 godina u Kini.
Onda gde da postavite vašu novu fabriku?
Razmatrate južnu Aziju, kao i drugi ljudi.
Oni razmatraju Pakistan i Bangladeš,
i isto tako Afriku.
I oni razmatraju Afriku
jer žuta linija vam pokazuje
da će broj mladih Afrikanaca
nastaviti da raste,
deceniju za decenijom sve do 2050.
Postoji problem kada mnogo mladih
stigne na tržište rada u isto vreme,
naročito kada su to mladići.
Ponekad malo i opasno.
Po mom mišljenju, jedan od presudnih faktora
je nivo obrazovanja te demografske grupacije.
Ako pogledate ovu crvenu liniju
videćete da je 1975.
samo 9% mladih
pohađalo srednju školu
u podsaharskoj Africi.
Da li biste izgradili fabriku
u podsaharskoj oblasti sredinom 1970-ih?
Niko nije.
Oni su izabrali Tursku i Meksiko
da izgrade fabrike tekstilnih proizvoda,
zato što je nivo obrazovanja u tim zemljama
bio 25-30% populacije.
Danas, podsaharaska Afrika je na tom nivou
gde su Turska i Meksiko bili 1975.
Mladi u Africi će dobiti poslove u tekstilnim fabrikama
koji će izbaviti ljude iz ruralnog siromaštva
i usmeriti ih na put ka industrijalizaciji i bogatstvu.
Kako izgleda Afrika danas?
Ja ovako gledam na Afriku.
Malo je čudno, jer sam ja ekonomista.
Svaka mala kutija vredi milijardu dolara,
i vidite da ja usmeravam mnogo pažnje
na Nigeriju koja je u sredini.
Juznoafrička republika igra značajnu ulogu.
Ali kad razmišljam o budućnosti,
ja sam najviše zainteresovan
za centralni, zapadni i južni deo Afrike.
Ako gledam na Afriku iz ugla broja stanovnika,
istočna Afrika se ističe
sa velikim potencijalom.
Ja vam pokazujem nešto drugo na ovim mapama.
Pokazujem vam demokratiju protiv autokratije.
Krhke demokratije su u bež boji.
Jake demokratije su u narandžastoj boji.
Vi vidite ovde da većina Afrikanaca
danas živi u demokratijama.
Zašto je to bitno?
Zato što ono što ljudi žele
je to što političari pokušavaju.
Oni ne uspevaju uvek, ali pokušaju i isporuče.
Ono što se dešava je da se pozitivni krug ojačava.
Decembra 2012. na izborima u Gani,
borba između dva kandidata
se vodila na polju obrazovanja.
Jedan kandidat je nudio besplatno srednjoškolsko
obrazovanje za sve, ne samo za 30%.
Drugi kandidat je rekao:
"Ja ću da izgradim 50 novih škola".
Pobedio je sa malom razlikom.
Demokratija podrazumeva ohrabrivanje vlada
da ulažu u obrazovanje.
Obrazovanje pomaže privrednom rastu i investicijama
i to povećava budžetske prihode,
samim tim vlade raspolažu sa više para,
i samim tim potpomažu rast kroz obrazovanje.
To je pozitivni, začarani krug.
Ali stalno me pitaju,
i ovo specifično pitanje me čini izuzetno tužnim:
"A šta sa korupcijom?
Kako da investiramo u Afriku pored korupcije?"
I ono sto me čini tužnim u vezi sa tim
je to što vam ovaj grafikon pokazuje -
da bogatstvo i korupcija imaju najveću korelaciju.
Kad si siromašan, korupcija ti nije najveći prioritet.
Zemlje sa desne strane,
videćete BDP po glavi stanovnika,
u suštini svaka zemlja
sa BDP-om po glavi stanovnika, recimo, manjim od 5000 američkih dolara,
ima nivo korupcije od otprilike
šta je to, tri?
Tri na skali od deset. To nije dobro.
Svaka siromašna zemlja je korumpirana.
Svaka bogata zemlja je relativno nekorumpirana.
Kako da se pređe od siromaštva i korupcije
na bogatstvo i manje korupcije?
Videćete jačanje srednje klase.
I način da se to desi su investicije,
a ne reći da ja ne investiram u taj kontinent
zato što je korupcija suviše rasprostranjena.
Ja nemam nameru da stanem u odbranu korupcije.
Bio sam uhapšen zato što sam odbio da dam mito -
zapravo ne u Africi.
Ali ono što podvlačim ovde je da
mi možemo da napravimo razliku
i to možemo da uradimo kroz investicije.
Sada ću da vam otkrijem jednu malu ne baš toliku tajnu.
Ekonomisti nisu baš tako dobri u prognozama.
Zato je je u stvari pitanje, šta se dešava sledeće?
I ako se vratite u 2000.,
naći ćete veoma slavnu naslovnu stranu
magazina "Ekonomist", "Beznadežni kontinent."
Oni su gledali na rast
u Africi tokom prethodnih10 godina, koji je 2%,
i pitali su se,
šta će se desiti u narednih deset godina?
"Ekonomist" je pretpostavio 2% rasta,
i tako je nastala beznadežna priča,
zato što je rast stanovništva bio na 2,5%.
Ljudi u Africi su osiromašili tokom '90-ih.
U 2012. "Ekonomist" ima novu naslovnu stranu,
i šta ta nova naslovna strana pokazuje?
Pokazuje da se Afrika uzdiže,
zato što je rast u poslednjih 10 godina
bio negde oko 5,5%.
Želeo bih da vidim ako svi vi sada možete da postanete ekonomisti.
Ako je rast za poslednjih 10 godina
bio na 5,5%,
šta mislite da MMF predviđa
za narednih pet godina rasta u Africi?
Vrlo dobro. Mislim da sami sebi
priznajete, verovatno 5,5%.
Vi ste svi ekonomisti, i ja mislim
kao većina ekonomista, niste u pravu.
Bez uvrede.
Ono što želim da uradim je da pokušam da nađem zemlje
koje rade isto što je Afrika već uradila,
i to znači da preskoče 1800 godina ničega
do odjednom neviđenog uspeha.
Indija je jedan od tih primera.
Ovo je indijski rast od 1960 do 2010.
Zanemarite skalu na dnu za sekund.
U stvari, za prvih 20 godina,
'60-ih i '70-ih, Indija nije u stvari ostvarivala rast.
Rast je bio 2%
dok je rast stanovništva bio na 2,5%.
Ukoliko vam je to poznato, to je ono što se desilo
u podsaharskoj Africi '80-ih i '90-ih godina.
I onda se nešto desilo 1980.
Bum! Indija je eksplodirala.
To nije bila "Hindu stopa rasta",
"demokratije ne mogu da se razvijaju". Zapravo, Indija je mogla.
I ako izložim podsaharski rast
preko priče o indijskom razvoju,
neverovatno je sličan.
Dvadeset godina ne baš prevelikog rasta
i trend koji vam zapravo govori
da je podsaharski rast
malo bolji od indijskog.
I ako onda izložim azijski rast preko ovog,
ja kažem da je Indija 20 godina ispred Afrike.
kažem da je Azija u razvoju 10 godina ispred Indije.
Mogu da dođem do nekih zaključaka
za narednih 30 do 40 godina
koji mislim da su bolji
od onih gde se gleda unazad.
I to mi govori sledeće:
da će Afrika narasti
od ekonomije od 2 biliona danas
do ekonomije od 29 biliona do 2050.
To je veća ekonomija od Evrope i Amerike
zajedno u današnjim novcima.
Životni vek će porasti za 13 godina.
Stanovništvo će se udvostručiti
od jedne milijarde na dve,
tako da će prihodi domaćinstava da se usedmostruče
u narednih 35 godina.
I kad ovo prezentujem u Africi -
Najrobi, Lagos, Akra - postave mi jedno pitanje:
"Čarli, zašto si tako pesimističan?"
I znate šta?
U stvari, mislim da su u pravu.
Da li ja zaista kažem da ništa ne može da se nauči,
od svega pozitivnog u Aziji i Indiji,
ali isto tako svega negativnog?
Možda Afrika može da izbegne neke od grešaka koje su već načinjene.
Svakako, tehnologije o kojima pričamo ovde
tokom protekle nedelje,
svakako neke od njih verovatno mogu da
pomognu Africi da raste i brže?
I mislim da mi možemo da odigramo ulogu ovde.
Zato što vam tehnologija zaista dozvoljava da pomognete.
Možete ići i skinuti s interneta
neke od najvećih dela
afričke književnosti.
Ne, baš sada, samo za 30 sekundi.
Možete da kupite neku fantastičnu kompoziciju.
Moj ajpod je ispunjen njima.
Kupite afričke proizvode.
Idite na odmor i upoznajte se sami
sa promenama koje se dešavaju.
Investirajte.
Možda da zaposlite ljude, omogućite im da nauče veštine
koje će oni poneti sa sobom nazad u Afriku,
i njihove kompanije će rasti mnogo brže
nego većina naših na Zapadu.
I onda vi i ja možemo da učinimo
da 21. vek bude vek Afrike.
Hvala vam mnogo.
(Aplauz)