אפריקה משגשגת.
ההכנסה לנפש מאז שנת 2000
הוכפלה,
והשגשוג הזה משפיע על כולם.
תוחלת החיים עלתה בשנה אחת
בכל 3 שנים בעשור האחרון.
זה אומר שאם ילד אפריקאי נולד היום,
במקום לפני 3 ימים,
הוא יזכה ליום-חיים נוסף,
בסוף חייו.
זה עד כדי כך מהיר.
שיעורי הדבקת האיידס ירדו ב-27%:
פחות 600,000 אלף בני אדם נדבקים באיידס כל שנה כיום
באפריקה של תת הסהרה.
במלחמה נגד המלריה יש נצחונות,
והתמותה ממלריה ירדה ב-27%,
לפני הנתונים האחרונים של הבנק העולמי.
ולרשתות נגד יתושים יש בהחלט חלק בכך.
זה לא צריך להפתיע אותנו.
כי למעשה, כולם מתפתחים.
אם תחזרו לרומא הקיסרית
בשנת 1 לספירה,
היו ללא ספק כ-1,800 שנים
שבהן לא היתה צמיחה רבה.
אבל אז העמים, שהרומאים כינו
הברברים הסקוטיים, אבותי,
לקחו למעשה חלק במהפכה התעשייתית,
ובמאה ה-19, הצמיחה החלה להאיץ,
וראיתם שהיא נעשית מהירה יותר ויותר,
והיא השפיעה על כולם.
בין אם מדובר בג'ונגלים של סינגפור
או בטונדרה של צפון פינלנד,
כולם היו מעורבים בכך. השאלה הייתה רק מתי
יקרה הבלתי-נמנע.
אחת הסיבות שלדעתי זה קורה ממש עכשיו
היא איכות ההנהגה בכל אפריקה.
אני חושב שרובנו נסכים שבשנות ה-90,
הפוליטיקאי הכי גדול בעולם היה אפריקאי,
אבל אני זוכה לפגוש אנשים מבריקים
בכל היבשת, כל הזמן,
והם עושים את הרפורמות
ששינו את המצב הכלכלי
של ארצותיהם.
והמערב מעורב גם הוא בכך.
המערב ערך תכניות לשמיטת חובות
שהפחיתו בחצי את החובות של מדינות תת הסהרה
מכ-70% התוצר הלאומי הגולמי לכ-40%.
בה-בעת, רמת החוב שלנו עלתה ל-120%
וכולנו מרגישים קצת מסכנים
כתוצאה מכך.
הפוליטיקה נחלשת כשהחוב גבוה.
כשהחוב של המגזר הציבורי נמוך,
ממשלות לא נאלצות לבחור
בין השקעה בחינוך ובבריאות
לבין תשלום של ריבית על החוב.
והשיפור ניכר לא רק בסקטור הציבור.
גם הסקטור הפרטי באפריקה משתפר.
שוב, במערב, ניתן לראות כי החוב של המגזר הפרטי
כפול בגודלו (200%) מהתוצר המקומי הגולמי בספרד,
באנגליה ובארה"ב.
מדובר בחוב עצום.
ובאפריקה, במדינות אפריקאיות רבות,
החוב נע בין 10% ל- 30% מהתוצר המקומי הגולמי.
אם יש כיום יבשת שמסוגלת לעשות מה שעשו הסינים --
הטבלה מראה כי לסינים חוב של כ- 130% מהתוצר המקומי הגולמי --
אם יש מישהו שיכול לעשו מה שעשו הסינים
ב- 30 השנים האחרונות,
זוהי יבשת אפריקה, ב- 30 השנים הבאות.
כך שיש באפריקה ניהול ממשלתי נכון של ענייני הכספים, וחוב נמוך של הסקטור הפרטי.
האם מישהו מתחשב בכך? למען האמת, כן.
השקעות זרות
זורמות לאפריקה כבר 15 שנה.
בשנות ה-70,
אף אחד לא היה מוכן להתקרב להשקעות באפריקה.
ורוב ההשקעות מגיעות ממדינות המערב.
אנחנו שומעים המון על סין,
והם אכן מלווים הרבה כסף,
אבל 60% מההשקעות הזרות בשנתיים האחרונות
הגיעו מאירופה, אמריקה, אוסטרליה וקנדה.
10% הגיעו מהודו.
והם משקיעים ביצור אנרגיה.
אפריקה מייצרת 10 מיליון חביות נפט בכל יום.
ממש כמו ערב הסעודית ורוסיה.
והם משקיעים בתקשורת,
במרכזי קניות.
והסיפור המעודד הזה, לדעתי,
מושפע מאד מהנתונים הדמוגרפיים.
ולא מדובר רק בדמוגרפיה של אפריקה,
הגרף מציג את שיעור האוכלוסייה בין הגילאים 15 ל- 24
באזורים שונים בעולם,
ואני רוצה שתתמקדו בקו הכחול לרגע.
לפני 10 שנים, חברה כמו פוקסקון (Foxconn)
שהקימה מפעל ליצור אייפונים, במקרה.
נטתה לבחור בסין,
שמהווה את רובו של הקו הכחול של מזרח אסיה,
היו שם 200 מיליון צעירים,
ומספר הצעירים המשיך לעלות עד שנת 2010.
המשמעות הייתה שיותר ויותר צעירים
ידפקו על דלתות המפעל ויחפשו עבודה
ויסתפקו בשכר נמוך תמורת אותה העבודה.
היום, המגמה התהפכה,
בעשור הנוכחי נראה ירידה של 20% עד 30%
במספרם של בני ה- 15 עד 24 בסין.
אז איפה כדאי להקים מפעל חדש?
אפשר לשקול את דרום אסיה, והרבה חברות עושות זאת.
הן בודקות את פקיסטן ובנגלדש,
והם בודקות גם את אפריקה.
והן בודקות את אפריקה
כי הקו הצהוב מראה
שמספר הצעירים באפריקה
עומד להמשיך ולעלות
במשך עשורים לפחות עד 2050.
עכשיו, יש בעיה עם כמות גדולה של צעירים
שנכנסים לשוק העבודה,
בעיקר כשמדובר בגברים צעירים.
לעתים זה יכול להיות מסוכן.
אני חושב שאחת השאלות המרכזיות
היא מה מידת ההשכלה של האוכלוסייה המדוברת?
אם תביטו בקו האדום כאן,
ניתן לראות שעד שנת 1975,
רק 9% מהילדים
קיבלו השכלה ברמה תיכונית
במדינות תת הסהרה.
האם הייתם מקימים מפעל
במדינות תת הסהרה באמצע שנות השבעים?
אף אחד לא הקים.
הם בחרו בטורקיה ובמקסיקו במקום
להקמת מפעלי טקסטיל,
כי שיעור ההשכלה
עמד על 25% עד 30%.
כיום, שיעור ההשכלה בתת הסהרה מגיע לרמה
בו היו טורקיה ומקסיקו בשנת 1975.
הם יזכו במשרות בתחום הטקסטיל
שיוציאו אנשים מעוני כפרי
ויובילו אותם לתיעוש ולעושר.
אז מה מצפה לאפריקה כיום?
כך אני מסתכל על אפריקה.
זה קצת מוזר, כי אני כלכלן.
כל תיבה מייצגת מיליארד דולר,
ואתם רואים שאני מקדיש תשומת לב רבה
לניגריה שנמצאת במרכז.
גם לדרום אפריקה תפקיד חשוב.
אבל כאשר אני חושב על העתיד,
אני מתעניין יותר
במרכז, מערב ודרום אפריקה.
כשאני מסתכל על האוכלוסייה באפריקה
מזרח אפריקה בולטת
כבעלת פוטנציאל עצום.
ותראו דבר נוסף במפות.
זו מפה של שלטון דמוקרטי מול שלטון יחיד (מלוכה, דיקטטורה...).
דמוקרטיות שבריריות מוצגות בבז'.
דמוקרטיות יציבות מוצגות בכתום.
ניתן לראות שרוב תושבי אפריקה
חיים כיום במדינות דמוקרטיות.
למה זה משנה?
כי מה שהעם רוצה
זה מה שהפוליטיקאים מנסים לעשות,
לא תמיד הם מצליחים, אבל הם מנסים לבצע.
ונוצר מעגל חיובי שמחזק את עצמו.
בגאנה, במערכת הבחירות של דצמבר 2012,
המאבק בין שני המתמודדים
עסק בענייני חינוך.
המתמודד הראשון הציע חינוך תיכוני חינם
לכולם, לא רק ל- 30%.
המתמודד השני נאלץ להגיד,
שהוא יבנה 50 בתי ספר חדשים.
הוא זכה בהפרש זעום.
כך שהדמוקרטיה מעודדת ממשלות
להשקיע בחינוך.
חינוך תומך בצמיחה ובהשקעות,
שמובילים לגידול בהכנסות לתקציב,
כך שיש לממשלות יותר כסף,
שעוזר לצמיחה דרך חינוך.
זה מעגל חיובי ומוסרי.
אבל שואלים אותי הרבה,
והשאלה הזו מעציבה אותי:
"מה לגבי השחיתות?
איך אפשר להשקיע באפריקה שסובלת משחיתות?"
ומה שמעציב אותי
היא העובדה שכפי שניתן לראות בגרף
ששחיתות מקושרת בצורה חזקה ביותר לעושר.
כשאתה עני, שחיתות נמצאת נמוך בסדר העדיפויות שלך.
ובמדינות בצדו הימני של הגרף,
ניתן לראות את התוצר המקומי לנפש,
בכל מדינה
בה התוצר המקומי לנפש, נמוך מ- 5,000 דולר,
ציון השחיתות
כמה הוא בערך, משהו כמו 3?
3 מתוך 10. זה לא טוב.
כל מדינה ענייה סובלת משחיתות.
כל מדינה עשירה היא לא מושחתת יחסית.
איך מגיעים מעוני ושחיתות
לעושר ופחות שחיתות?
המעמד הבינוני גדל.
והדרך לעשות זאת היא להשקיע,
לא להגיד "אני לא אשקיע ביבשת הזו
כי יש שם יותר מדי שחיתות."
אני לא רוצה להתנצל על השחיתות.
כבר נאסרתי בעבר כי סירבתי לשלם שוחד --
האמת שלא באפריקה.
אבל מה שאני טוען זה
שאנחנו מסוגלים להשפיע
ולעשות זאת באמצעות השקעות.
אני אגלה לכם משהו קטן ולא ממש סודי.
כלכלנים לא מצטיינים בתחזיות.
כי השאלה העקרונית היא, מה יקרה הלאה?
אם נחזור לשנת 2000,
בעיתון הכלכלי The Economist
התפרסמה כתבת שער ידועה "היבשת חסרת הישע"
ומה שהם עשו היה לבדוק את הצמיחה
באפריקה בעשר שנים הקודמות, צמיחה של 2% לשנה,
והם אמרו,
מה יקרה ב- 10 השנים הבאות?
הם הניחו גידול של 2% לשנה,
והסיפור נראה מאד עגום,
כי האוכלוסייה גדלה בקצב של 2.5% לשנה.
האוכלוסייה באפריקה נהייתה ענייה יותר במהלך שנות ה- 90.
ועכשיו, ב- 2012 לעיתון The Economist יש כותרת חדשה,
ומה מספרת הכותרת החדשה?
הכותרת מספרת, ובכן, שאפריקה צומחת.
כי הצמיחה במהלך 10 השנים האחרונות
הייתה בקצב של 5.5% לשנה.
בואו נראה אם תוכלו לחשוב כמו כלכלנים,
אם הצמיחה ב- 10 השנים האחרונות
הייתה 5.5%,
מה לדעתכם חוזה קרן המטבע הבינ"ל
לחמש השנים הבאות באפריקה?
טוב מאד. נראה לי שכולכם חשבתם
בראש, בערך 5.5%.
כולכם חושבים כמו כלכלנים, ולדעתי,
כמו רוב הכלכלנים, אתם טועים.
אל תעלבו.
מה שאני רוצה לעשות זה לאתר מדינות
שעברו תהליך דומה לזה שעברה אפריקה,
כלומר לקפוץ מ- 1,800 שנה של זחילה איטית
ובום, קפיצה עצומה אל השמיים.
הודו היא דוגמה טובה.
הגרף מראה את הצמיחה בהודו בין 1960 ל- 2010.
תתעלמו מהמקרא בתחתית הגרף לרגע.
במשך 20 השנים הראשונות,
שנות ה- 60 וה- 70, הודו כמעט ולא צמחה.
היא צמחה בקצב של 2%
כאשר קצב גידול האוכלוסייה עמד על 2.5%.
אם זה נשמע לכם מוכר, זה בדיוק מה שקרה
במדינות תת-הסהרה בשנות ה- 80 וה- 90.
ואז קרה משהו ב- 1980.
בום! הצמיחה בהודו התפוצצה.
וזה לא היה "צמיחה במונחים הודיים",
"דמוקרטיות לא צומחות". עובדה שהודו צמחה.
ואם נשליך על הצמיחה בתת-הסהרה
את סיפור הצמיחה ההודי,
הוא דומה מאד.
20 שנה ללא צמיחה אמיתית
וקו מגמה שמראה לנו
שהצמיחה בתת-הסהרה
מעט טובה יותר מבהודו.
ואם נשליך עכשיו את נתוני הצמיחה במדינות המתפתחות באסיה על הגרף,
אני טוען שהודו מקדימה את אפריקה ב- 20 שנה,
ואני טוען שהמדינות המתפתחות באסיה נמצאות 10 שנים לפני הודו,
נראה לי שאני יכול לחזות
מה יקרה ב- 30 עד 40 שנה הבאות
שנראה לי שיהיו טובות יותר
מהשנים שעברנו עכשיו.
ואלו המסקנות שלי:
אפריקה עומדת לצמוח
מכלכלה של 2 טריליון דולר כיום
לכלכלה של 29 טריליון דולר בשנת 2050.
זה יותר מאירופה ואמריקה
יחד במונחים של היום.
תוחלת החיים באפריקה תעלה ב- 13 שנה.
האוכלוסייה תוכפל
ממיליארד לשני מיליארד,
ההכנסה לבית אב תגדל פי 7
ב- 35 השנים הבאות.
וכשאני מציג את הנתונים האלו באפריקה --
ניירובי, לגוס, אקרה -- שואלים אותי את אותה השאלה:
"צ'רלי, למה אתה כל כך פסימי?"
ואתם יודעים מה?
נראה לי שהם צודקים.
האם אני טוען שלא נשאר מה ללמוד
גם מהגורמים שהשפיעו לטובה על הצמיחה באסיה ובהודו,
וגם מהגורמים שהשפיעו לרעה?
אולי אפריקה תצליח להימנע מחלק מהטעויות שנעשו בעבר?
אין ספק שהטכנולוגיות עליהם אנחנו מדברים כאן
במהלך השבע האחרון,
ודאי שחלק מהן יוכלו
לעזור לאפריקה לגדול מהר יותר.
ונראה לי שזה התפקיד שלנו.
כי הטכנולוגיה מאפשרת לכם לעזור.
אתם יכולים להוריד
ספרות אפריקאית נפלאה
מהאינטרנט כיום.
לא, לא כרגע, חכו 30 שניות.
אתם יכולים לקנות מנגינות נהדרות.
האייפוד שלי מלא בהן.
תקנו מוצרים שיוצרו באפריקה.
צאו לנופש ותראו בעצמכם
את השינוי שמתרחש כיום.
תשקיעו.
אולי תעסיקו אנשים, תלמדו אותם מיומנויות
שהם יוכלו לקחת אתם לאפריקה,
כך שהחברות שלהם יגדלו הרבה יותר מהר
מרוב החברות שלנו במערב.
וכך אתם ואני יכולים לעזור להפוך
את המאה ה- 21 למאה של אפריקה.
תודה רבה לכם.
(מחיאות כפיים)