Израснах
в малко селце в Канада
и съм недиагностициран
дислектик.
Беше ми ужасно трудно в училище.
По-късно майка ми ми разказа,
че съм бил малкото момченце,
плачещо през целия път до училище.
Избягах.
На 25 години заминах, за да отида в Бали.
Там се запознах с прекрасната си съпруга Синтия
и заедно, за 20 години,
изградихме стабилен бизнес с бижута.
Беше като приказка, а по-късно се пенсионирахме.
Веднъж тя ме заведе на филм,
който наистина не исках да гледам.
Той провали живота ми.
(смях)
"Неудобната истина" на г-н Гор.
Имам четири деца
и дори частица от това, което твърди, да е вярно,
те няма да имат живот като моя.
В онзи момент реших,
че ще прекарам остатъка от живота си
в опит да подобря
шансовете им.
Ето го света,
а ето ни и нас в Бали.
Това е много малък остров -
100 на 150 километра.
Има непокътната хинду култура.
Синтия и аз бяхме там.
Животът ни беше страхотен
и решихме да направим нещо необичайно.
Решихме да помогнем
на местните.
Ето го, нарича се Зеленото училище.
Знам, че не прилича на училище,
но така решихме да го направим
и е изключително,
изключително екологично.
Класните стаи нямат стени.
Учителят пише на бамбукова черна дъска.
Чиновете не са квадратни.
В Зеленото училище децата се усмихват -
необичайно за училище, особено за мен.
Практикуваме холизъм.
За мен това е идеята,
че ако това момиченце
израсне като цялостна личност,
е вероятно
то да изисква цялостен свят -
цялостен свят,
в който да живее.
Децата ни прекарват 181 дни
в кутийки в училище.
Хората, построили моето училище,
са построили затвора и лудницата
от същите материали.
Ако този господин
имаше холистично образование,
дали щеше да стои там?
Щеше ли да има повече възможности в живота?
Стаите имат естествена светлина.
Прекрасни са. Направени са от бамбук.
Вятърът преминава през тях,
а когато той не е достатъчен за разхлаждане,
децата разпъват балони,
но не такива, каквито си мислите.
Направени са от естествен памук
и каучук от каучуково дърво.
На практика превръщаме кутийката
в балон.
Тези деца знаят,
че лесният контрол на климата
може да не е
част от тяхното бъдеще.
Плащаме сметките си в края на месеца,
но хората, които наистина ще платят цената,
са нашите внуци.
Трябва да научим децата,
че светът не е неразрушим.
Тези хлапета нарисуваха графити на чиновете си,
а после се записаха на два допълнителни урока.
Първият е шлайфане,
а вторият - лакиране.
След тази случка
децата вече притежават чиновете.
Знаят, че могат да контролират своя свят.
За съжаление използваме електричество,
но компания за алтернативна енергия в Париж
ни помага да се изключим от мрежата.
Това нещо
е вторият изкуствен водовъртеж в света
в дълбока два и половина метра дупка в реката.
Когато турбината се задейства,
ще произвежда 8000 вата енергия
денонощно.
Знаете какво е това.
Няма къде да изсипваме отпадъците.
И ако продължаваме да ги взимаме
и смесваме с големи количества вода -
всички сте много умни, направете сметката -
хората по количеството вода.
Няма достатъчно вода.
Това са компостни тоалетни.
Никой в училището не искаше да знае за тях,
особено директорът.
Но те работят. Хората ги ползват, не им пречи.
Това е нещо, за което трябва да се замислите.
Някои неща не се получиха.
Красивото покривало и каучуковите сенници
се разпаднаха от слънцето за шест месеца.
Трябваше да ги подменим с пластмаса, която се рециклира.
Учителите използваха огромни ПВЦ дъски
в учебните стаи,
но ни хрумна друга идея.
Взехме стари автомобилни стъкла, сложихме бяла хартия отзад
и създадохме първата алтернатива
на бялата дъска.
Зеленото училище е в южно-централно Бали
сред 80 декара
градини.
През него минава чудесна река
и виждате как
успяваме да я прекосяваме.
Онзи ден срещнах баща, изглеждаше леко объркан.
Казах: “Добре дошли в Зеленото училище.”
Отвърна: “Бях в самолет през последните 24 часа.”
Попитах го: “Защо?”
Каза: “Някога имах мечта за зелено училище
и когато видях снимка на това,
се качих на самолета.
През август се връщам със синовете си.”
Беше невероятно.
Но има нещо повече.
Хората строят екологични къщи около училището,
за да ходят децата им на училище по пътеките.
Хората носят със себе си екологични индустрии,
да се надяваме и еко ресторанти,
в Зеленото училище.
Превръща се в общност.
Става екологичен модел.
Трябваше да се погрижим за всичко.
Без петрохимикали в настилката.
Без павета.
Това са вулканични камъни, поставени на ръка.
Няма тротоари.
Тротоарите са от чакъл, наводняват се при дъжд,
но са екологични.
Това е училищният бивол.
Кани се да изяде оградата за вечеря.
Всички огради в Зеленото училище са еко.
Когато децата от детската градина
преместиха вратата си,
разбраха, че оградата е направена от маниока.
Занесоха корените на растението в кухнята,
нарязаха ги на ситно и си направиха чипс.
Озеленяване.
Успяхме да запазим градината, която е там
и стига до ръба на всяка от класните стаи.
Пуснахме я вътре.
Направихме място и за тези момчета -
последните черни прасета в Бали.
Училищната крава
се опитва да
замени косачката
на полето за игра.
Тези млади дами
живеят сред ориз,
но са наясно с нещо, което малко други хора като тях знаят.
Знаят как да сеят органичен ориз,
как да се грижат за него,
как да го събират и как да го готвят.
Те са част от цикъла на ориза
и тези умения ще са ценни
за тяхното бъдеще.
Този младеж събира органични зеленчуци.
Правим обяд за 400 души ежедневно,
но не обикновен обяд - нямаме гас.
Местните жени
готвят на дървени печки,
използвайки тайни, наследени от техните баби.
Храната е невероятна.
Зеленото училище е място за пионери -
местни и от цял свят.
Нещо като микрокосмос
на глобалния свят.
Има деца от 25 държави.
Когато ги видя заедно,
знам, че се учат
как да живеят занапред.
Зеленото училище е в третата си година
със 160 деца.
Тук те се учат да четат -
едно от любимите ми неща,
да пишат - не ме бива много,
да смятат.
Но се учат и на други неща.
Учат се да строят с бамбук.
Практикуват
древни балийски изкуства.
Това се нарича кална борба в оризището.
Децата го обожават.
Майките не са съвсем убедени.
(смях)
Правили сме много откачени неща в живота си,
но си казахме - локално. Какво означава това?
Означава,
че 20% от децата в училището
са от Бали.
Това е сериозна ангажираност.
Бяхме прави.
Хората от цял свят
се обединяват
в подкрепа на фонда за стипендии,
защото тези деца ще са следващите еко водачи на Бали.
При учителите също има многообразие,
както при децата.
И най-хубавото е,
че постоянно имаме доброволци.
Мъж от Джава донесе
нов вид органична култура.
Жена от Африка донесе музика.
Заедно доброволците и учителите
са отдадени на мисията
да създадат ново поколение
от глобални еко лидери.
Ефектът от Зеленото училище -
не знаем какъв е.
Трябва някой да дойде и да го изучи.
Но онова, което се случва с децата с проблеми -
дислектици -
ние ги наричаме пролектици -
се справят добре в тези красиви класни стаи.
Всички деца преуспяват.
Как го постигаме?
Чрез гигантска трева.
Бамбук.
Издига се от земята като стълб.
Израства колкото кокосово дърво за два месеца.
Три години по-късно може да се отсече
и да се направят подобни сгради.
Бамбукът е здрав и плътен като тик
и ще издържи всеки покрив.
Когато дойдоха, архитектите ни донесоха тези неща
и вероятно сте виждали подобни.
Жълтата кутия е административният комплекс.
(смях)
Смачкахме я, преосмислихме я,
но най-вече я преименувахме -
сърцето на училището.
Това промени всичко завинаги.
Това е двойна спирала.
Там са ръководителите,
но и много други неща.
Проблемът при строежа беше,
че когато местните работници
видяха огромните планове,
попитаха: “Какво е това?”
Затова направихме макети.
Направиха ги инженерите,
а местните дърводелци като този
ги измериха със своите линийки от бамбук,
избраха бамбука и построиха сградата
с помощта на древни техники,
предимно на ръка.
Беше хаос.
Местните дърводелци искаха да са модерни като нас,
затова използваха метално скеле
за бамбуковата сграда.
Когато махнахме скелето,
осъзнахме, че имаме катедрала,
катедрала на екологията
и на екологичното обучение.
Сърцето на училището има седем километра
бамбук в себе си.
След като бяха завършени основите,
за три месеца имахме покрив и подове.
Може да не е най-голямата бамбукова сграда в света,
но много хора вярват,
че е най-красивата.
Постижимо ли е във вашата общност?
Вярваме, че е така.
Зеленото училище е модел, който построихме за света.
Модел, който построихме за Бали.
Трябва да следвате няколко лесни правила:
бъдете локални,
водете се от околната среда
и мислете за това
как биха го направили внуците ви.
Г-н Гор, благодаря ви.
Провалихте живота ми,
но ми дадохте невероятно бъдеще.
И ако искате да бъдете част от
завършването на Зеленото училище
и построяването на следващите 50 в света,
елате и ни посетете.
Благодаря.
(аплодисменти)