Când te gândeşti la rezistenţă şi tehnologie este de fapt mult mai uşor.
Veţi vedea astăzi alţi vorbitori, ştiu deja,
care vă vor vorbi despre lucruri cum ar fi fracturile de oase,
şi, bineînţeles, cu tehnologia acest lucru nu se întămlă niciodată.
Deci este foarte uşor, în mod comparativ vorbind, să fii rezistent.
Dacă ne uităm la ceea ce s-a întâmplat pe Internet --
cu această incredibilă jumătate de duzină de ani care au trecut
este greu chiar şi să obţii analogia potrivită pentru aceasta.
O mulţime de întrebări despre modul în care vei decide, în care ar trebui să reacţionezi
şi despre cum ar trebui să anticipezi viitorul
depind de modul în care cercetăm lucrurile
şi de modalitatea în care le clasificăm.
Şi aşa cred că analogia tentantă pentru expansiune-declin
prin care tocmai am trecut cu Internetul este o goană după aur.
Este uşor să vă gândiţi la această analogie ca fiind foarte diferită
de alte lucruri pe care le-aţi fi putut alege.
De exemplu, ambele sunt foarte reale.
În 1849, în acea Goană după Aur, au luat peste 700 milioane de dolari
în aur din California. A fost foarte real.
Internetul a fost, de asemenea, foarte real. Aceasta este o modalitate reală pentru oameni de a
comunica unii cu ceilalţi. Este foarte important.
O imensă explozie. O imensă explozie, Um imens declin. Un imens declin.
Continui şi ambele lucruri au parte de mult circ mediatic
Nu trebuie să vă reamintesc toate aceste evenimente
care au inclus Internetul - cum ar fi de exemplu GetRich.com.
Dar aveţi acelaşi lucru cu Goana după Aur. "Aur. Aur. Aur."
Şaizeci şi opt de bărbaţi bogaţi pe Streamer Portland. Stive de metal galben.
Unii au cinci mii. Mulţi au mai mult.
Câţiva au scos 100.000 de dolari fiecare.
Oamenii erau foarte încântaţi când citeau aceste articole.
El Dorado-ul (ţinut legendar al aurului) Statelor Unite ale Americii.
Descoperirea inepuizabilelor mine de aur din California.
Paralela dintre Goana după Aur şi Goana după Internet continuă într-un mod susţinut.
Astfel, mulţi oameni au lăsat ceea ce făceau.
Şi ce s-a întâmplat este că- şi Goana după Aur a durat câţiva ani de zile.
În 1849, locuitorii Coastei de Est, când au primit aceste ştiri,
s-au gândit , "Ah, asta nu e posibil."
Dar au continuat să audă veşti ,despre oameni care au devenit bogaţi
şi în 1850 încă mai auzeau acest lucru. Şi se gândeau că nu este adevărat.
Dar în jurul anului 1852, s-au gândit "Sunt cea mai stupidă persoană de pe pământ
dacă nu pornesc în căutarea aurului spre California?" Şi au decis că sunt.
Apropo, acestea sunt problemele comunităţii.
Comunităţile locale de pe Coasta de Est strângeau împreună echipe întregi
de 10 sau 20 de oameni și plecau de-a lungul Statelor Unite.
şi formau companii.
Acestea nu au fost în mod obişnuit eforturi solitare. Dar indiferent de
dacă erau avocaţi sau bancheri, oamenii îşi părăseau slujba,
indiferent de aptitudinile pe care le aveau, pentru a merge să spele nisipul aurifer.
Acest tip din stânga, Dr. Richard Beverly Cole,
a trăit în Philadelphia şi a plecat pe ruta Panama.
Aceştia au luat o navă până la Panama, peste istm,
şi apoi o altă navă înspre nord.
Tipul ăsta, Dr. Toland, a călătorit cu un vagon acoperit in California.
Acest lucru are propriul termen de comparaţie, de asemenea. Medicii îşi părăsesc cabinetele.
Aceştia, ambii, sunt oameni prosperi -- într-un caz un medic;
în celălalt un chirurg.
Acelaşi lucru s-a întâmplat pe Internet. De exemplu DrKoop.com.
(Râsete)
În Goana după Aur, oamenii săreau de pe nave efectiv.
Portul din San Francisco a fost colmatat cu 600 de nave
deoarece navele care ajungeau acolo erau abandonate de echipaj
plecat să caute aur.
Deci, acolo erau efectiv 600 de căpitani şi 600 de nave.
Au transformat navele în hoteluri, pentru că oricum nu ar fi putut să navigheze.
Aţi avut febra .com şi aţi avut febra aurului.
Şi aţi văzut câteva dintre excesele
pe care febra .com le-a creat şi acelaşi lucru s-a întâmplat.
La acel moment, Fortul din San Francisco avea aproximativ 1.300 de soldaţi.
Jumătate dintre ei au dezertat pentru a pleca în căutarea aurului.
Iar pe cealaltă jumătate nu ar fi lăsat-o să plece în căutarea celorlalţi
pentru că se temeau că nu s-ar mai întoarce.
(Râsete)
unul dintre ostaşi a scris acasă, şi asta este ceea ce a comunicat:
"Lupta dintre bine şi 6 dolari pe lună
şi greşit şi 75 dolari pe zi, este una destul de severă. "
Au avut o rată de consum proastă în acea perioadă. O foarte proastă rată de consum.
Aceasta este de fapt de la Klondike Gold Rush. Aceasta este White Trail Pass.
Şi-au încărcat catârii şi caii.
Şi nu au planificat corect.
Şi nu au ştiut cât de departe ar trebui să meargă,
şi au supraîncărcat caii cu sute şi sute de chestii grele.
În fapt a fost atât de rău încât majoritatea cailor au murit
înainte de a ajunge acolo unde mergeau.
Au redenumit traseul "Calea cailor morţi"
Şi Ministrul Canadian de Interne a scris la acel moment:
"Mii de cai ambalaţi zac morţi de-a lungul drumului,
uneori în grămezi, pe sub stânci
cu şei şi pachete acolo unde au căzut de pe stânca de deasupra,
uneori în grămezi, umplând gropile noroioase
şi asigurând numai baza pentru bietele animale de povară în marş,
adesea, regret să spun acest lucru, epuizate, dar încă vii,
un fapt de care nu am fost conştienţi până ce mizerabilii nefericiţi
s-au răsturnat sub copitele cavalcadei noastre.
Socluri fără ochi de animale de povară pretutindeni
în folosul miriadelor de corbi de-a lungul drumului.
Lipsa de umanitate la care acest traseu a fost martor,
chinul şi suferinţa la care atât de mulţi au fost supuşi
nu pot fi imaginate. Cu siguranţă, ele nu pot fi descrise."
Şi ştiţi, fără mirosul care ar fi însoţit aceasta,
am avut acelaşi lucru pe Internet: o estimare foarte proastă a ratei de ardere.
Voi rula doar unul dintre acestea şi vă veţi aminti.
Acesta este un spot publicitar difuzat la Super Bowl-ul din 2000.
(Video): Mireasa #1: Ai spus că ai făcut o selecţie a invitaţilor. Grefierul: Dar am făcut.
Mireasa #2: Atunci ea de ce are o invitaţie ?
Crainicul: Ceea ce poate fi un lucru mic pentru unele ... Mireasa # 3: Eşti al meu, omuleţule.
Crainicul: Poate fi un lucru important pentru tine. Soţul #1: Aceasta este soţia ta?
Soţul #2: Nu pentru următoarele 15 minute. Crainicul: În fond, este ziua ta specială.
OurBeginning.com. Viaţa este un eveniment, spune acest lucru lumii întregi.
Jeff Bezos: Este foarte dificil să îţi dai seama ce promovează acest clip.
(Râsete)
Dar au cheltuit trei milioane şi jumătate de dolari
la Super Bowl-ul din 2000 pentru a difuza acest anunţ.
Chiar dacă, la momentul respectiv, au avut doar un milion de dolari din venituri anuale.
Acum, aici este locul în care analogia noastră cu Gold Rush începe să se separe,
şi cred că destul de sever.
Şi asta este, în goana după aur, când se termină, se termină.
Iată acest tip: "Sunt mulţi oameni în Dawson
la ora actuală, care se simt extrem de dezamăgiţi.
Au venit mii de kilometri într-o călătorie periculoasă, şi-au riscat viaţa, sănătatea şi proprietatea,
au petrecut luni de zile supunându-se unuia dintre cele mai intense eforturi
de durată, cu aşteptări dintre cele mai înalte
au atins obiectivul râvnit numai pentru a descoperi
faptul că nu este nimic pentru ei aici."
Şi asta a fost, desigur, o poveste întâlnită frecvent.
Pentru că, atunci când iei această ultimă bucată din aur --
şi au făcut asta incredibil de repede. Adică, dacă te uiţi la Gold Rush 1849 --
întreaga regiune riverană americană, în termen de doi ani -
fiecare piatră a fost întoarsă. Şi după aceea, numai marile companii
care au folosit tehnologii miniere mai sofisticate
au început să scoată aur de acolo.
Deci, există o analogie mult mai bună, care vă permite să fiţi extrem de optimişti
şi această analogie este industria electrică.
Şi există o mulţime de similitudini între Internet şi industria electrică.
Cu industria electrică, de fapt, trebuie să --
una dintre ele este aceea că ambele sunt destul de subțiri,
orizontalitale, care permit straturi ce transced o multitudine de industrii diferite.
Nu este un lucru specific.
Dar energia electrică este, de asemenea, foarte, foarte largă, deci va trebui să o limitaţi într-un fel.
Ştiţi, ea poate fi folosită ca un mijloc incredibil de transmitere a puterii.
Este un mijloc incredibil de coordonare,
într-un mod foarte fin granulat, fluxurile de informaţii.
Aici sunt o grămadă de lucruri care sunt interesante despre electricitate.
Şi o parte a revoluţiei electrice, pe care vreau să mă concentrez
este un fel de epoca de aur a aparatelor.
Cea mai importantă aplicaţie care a pregătit lumea pentru aparate a fost becul.
Deci becul este cel care a cablat lumea.
Însă nu s-au gândit la aplicaţii atunci când s-a întâmplat acest lucru.
Într-adevăr, ei s-au gândit cum să--
nu au pus electricitate in casă.
Ei au introdus iluminatul în casă.
Şi, dar într-adevăr - au luat energia electrică. Asta a luat mult timp.
Acesta a fost un imens - aşa cum v-aţi aştepta - un imens capital construit.
Toate străzile au fost întoarse pe dos.
Această activitate este desfăşurată în josul Manhattan-ului
unde au construit primele staţii generatoare de energie electrică.
Şi au făcut stricat toate străzile.
Compania electrică Edison, care a devenit Edison General Electric
care a devenit General Electric,
a plătit pentru toate săpăturile făcute pe aceste străzi. Au fost incredibil de scumpe.
Dar asta nu este - şi asta nu este partea care este într-adevăr cea mai apropiată Web-ului.
Pentru că, amintiţi-vă, Web-ul trebuie să stea
deasupra întregii acestei infrastructuri greoaie
care a fost pusă în aplicare din cauza reţelei de telefonie pe distanţe lungi.
Deci, tot cablajul şi toată infrastructura grea --
Mă întorc acum la, un fel de, la o parte explozivă a Web-ului, în 1994,
când a existat o creştere de 2,300% pe an.
Cum ar putea creşte la 2,300% pe an în 1994
când oamenii nu au investit cu adevărat în Web?
Ei bine, acest lucru s-a datorat faptului că infrastructura grea a fost deja prevăzută.
Deci, becul este cel care a determinat stabilirea acestei infrastructuri grele,
şi apoi, aparatele electrocasnice au început să ia fiinţă.
Şi acest lucru a fost ceva imens. Primul a fost venilatorul electric --
aceasta a fost ventilator electric al anului 1890.
Şi aparatele, epoca de aur a aparatelor a durat într-adevăr --
depinde de modul în care doriţi să măsuraţi acest lucru --
dar oricum a durat 40 - 60 de ani. Se întinde pe o perioadă lungă de timp.
A început în jurul anului 1890. Şi ventilatorul electric a fost un mare succes.
Fierul de călcat electric, de asemenea foarte mare.
Apropo, acesta este începutul procesului legat de azbest.
(Râsete)
Acolo exista azbest sub acel mâner.
Acesta este primul aspirator, Aspiratorul Skinner din 1905,
al Companiei Hoover. Şi acesta câtăreşte 92 pounds
şi este nevoie de doi oameni pentru a-l mânui şi costă cât un sfert dintr-o maşină.
Deci nu au avut vânzări mari.
Acesta a fost un produs adoptat timpuriu --
(Râsete)
Aspiratorul Skinner din 1905.
Dar trei ani mai târziu, prin 1908, cântărea 40 pounds.
Acum, nu toate aceste produse s-au bucurat de succes.
(Râsete)
Aceasta este presa electrică pentru cravată, care nu a prins niciodată cu adevărat.
Presupun că oamenii au decis că nu şi-ar călca cravatele.
Acestea niciodată nu au prins cu adevărat:
încălzitorul şi uscătorul electric de pantofi. Niciodată o mare vânzare.
Acestea au apărut în şase culori diferite.
(Râsete)
Nu ştiu de ce. Dar mă gândesc, ştiţi,
câteodată nu este timpul potrivit pentru o invenţie;
poate e timpul pentru a da acesteia o noua şansă.
Aşa că m-am gândit că am putea face la Super Bowl un promo pentru acest lucru.
Am avea nevoie de partenerul potrivit. Şi m-am gândit că într-adevăr -
(Râsete)
M-am gândit că ar putea merge într-adevăr, pentru a da o nouă şansă.
Acum, prăjitorul de pâine a fost un mare succes
pentru că obişnuiau să prăjească păinea la foc deschis,
şi acest lucru era de durată şi necesita atenţie.
Vreau să subliniez un singur lucru. Acest lucru este - voi stiti ce e asta.
Nu au inventat încă priza electrică.
Deci, aceasta a fost - amintiţi-vă, nu aveau casele cablate pentru energie electrică.
Le-au cablat pentru iluminat. Deci --aparatele electrice ar fi conectate
Acestea ar - fiecare cameră a avut de obicei un soclu de bec în partea de sus.
Şi l-aţi conecta acolo.
De fapt, dacă aţi văzut progresul caruselului de la Disney World,
aţi văzut acest lucru. Aici sunt cabluri care intră în acest corp de iluminat.
Toate aparatele se conectează acolo. Şi doar ai deşuruba becul
dacă ai dori să conectezi aparatele.
Următorul lucru care a fost cu adevărat mare, mare afacere, a fost maşina de spălat.
Acum, acest lucru a fost un obiect care a trezit multă invidie şi dorinţă.
Toată umea dorea una dintre aceste maşini electrice de spălat-
Pe partea stângă, acesta era apă cu săpun.
Şi există un rotor acolo - acest motor se invârte.
Şi ar curăţa hainele dumneavoastră.
Aceasta este pentru apa de clătire. Deci, ai lua hainele de aici,
le-ai pune aici, şi apoi hainele s-ar spăla prin apăsarea acestui buton electric.
Şi asta a fost o afacere mare.
Ai păstra acest lucru pe veranda ta. A fost un pic murdar şi destul de complicat de folosit.
Şi ai desfăşura un cablu lung în casă
unde aţi putea să-l înşurubaţi în soclul becului.
(Râsete)
Şi asta e de fapt un fel de un punct important în prezentarea mea,
pentru că ei nu inventaseră întrerupătorul.
Asta a venit mult mai târziu - întrerupătoarele aparatelor -
deoarece nu avea nici un sens.
Vreau să spun, nu vrei acest lucru, înfundarea soclului pentru lumină.
Deci, ştiţi, când aţi terminat cu el, l-aţi deşurubat.
Asta este ceea ce aţi făcut, nu l-aţi oprit.
După cum am spus înainte, ei nu au inventat nici priza electrică,
deci maşina de spălat electrică era un dispozitiv periculos.
Şi sunt --
atunci când cercetezi acest lucru, există descrieri inspăimântătoare
cu oameni al căror păr şi hainele au fost capturate în aceste dispozitive.
Şi n-au putut smulge cablul
pentru că era înşurubat în soclul de iluminare din casă.
(Râsete)
Şi nu a existat nici un buton de oprire, aşa că nu a fost foarte bun.
Şi aţi putea crede că asta a fost incredibil de stupid din partea strămoşilor noştri
să conecteze lucrurile într-un soclu de lumină ca aceasta.
Dar, ştiţi, înainte de a merge prea departe cu condamnarea lor,
M-am gândit să vă arăt: aceasta este sala mea de conferinţe.
Aceasta este o improvizaţie totală, dacă mă întrebi pe mine.
Mai întâi de toate, acest lucru este instalat cu susul în jos. Acest soclu de lumină -
(Râsete)
şi cum cablul stă să cadă, l-am înfăşurat.
(Râsete)
Acest lucru se presupune -- nu mă provocaţi. Dar asta nu e cel mai rău.
În felul acesta arată sub biroul meu.
Am făcut această poză cu două zile în urmă,
Deci nu am progresat prea mult din 1908.
(Râsete)
E o dezordine totală, totală.
Şi, ştiţi, noi credem ca lucrurile merg din ce in ce mai bine,
dar aţi încercat să instalaţi singuri 802.11?
(Râsete)
Vă provoc să încercaţi. Este foarte dificil.
Cunosc un doctor în Ştiinţa Calculatoarelor --
acest proces l-a făcut să plângă, realmente.
Şi se presupune că aveţi deja în casa voastră DSL.
Încercaţi să instalaţi DSL în casa voastră.
Inginerii care fac acest lucru zilnic nu o pot face.
Ei trebuie să - de obicei, vin de trei ori.
Şi un prieten de-al meu mi-a spun o poveste.
Nu numai că au ajuns acolo şi trebuie să aştepte,
dar apoi inginerii, atunci când în cele din urmă au ajuns acolo,
pentru a treia oară, au fost nevoiţi să sune pe cineva.
Şi au fost foarte bucuroşi că tipul a avut un telefon cu speaker
pentru că altfel ar fi trebuit să rămână în aşteptare pentru o oră
pentru a vorbi cu cineva care să le dea codul de acces
după ce au ajuns acolo.
Deci, nu suntem - utilizăm improvizaţii chiar și noi.
Apropo. DSL este o improvizaţie.
Vreau să spun, aceasta este o pereche răsucită din cupru, care nu a fost niciodată concepută
în scopul pentru care au fost pusă acolo.
Ştiţi, este totul.
Suntem foarte, foarte primitivi. Şi acesta este ceea ce vreau să demonstrez.
Pentru că, ştiţi, capacitatea de adaptare - dacă stai să te gândeşti în termeni de Gold Rush,
atunci ai fi destul de deprimat chiar acum
deoarece ultima pepită de aur nu ar mai exista.
Dar vestea bună este, inovaţia nu are o ultimă pepită.
Fiecare lucru nou creează două noi întrebări şi două noi oportunităţi.
Şi dacă credeţi asta, atunci credeţi că suntem aici-
iată ce cred eu: Eu cred că ne aflăm într-o improvizaţie incredibilă -
şi nu am vorbit deloc despre interfeţele de utilizator de pe Web.
Dar există atât de multă improvizaţie, atât de multe lucruri teribile,
în ceea ce priveşte Internetul suntem la stadiul la care erau maşinile de spălat Hurley în 1908.
Acolo suntem. Nu ne mai prindem părul înăuntru,
dar acesta este nivelul de primitivitate la care ne aflăm.
Suntem în 1908.
Şi dacă credeţi asta, atunci chestii de genul ăsta nu te deranjează. Acesta este 1996:
"Toate promo-urile negative pentru a face experienţa on-line nu merită osteneala."
1998: "Amazon.toast." In 1999: "Amazon.bomb."
Mama mea urăşte această imagine.
(Râsete)
Ea -- dar ştiţi, dacă credeți cu adevărat că aceasta este foarte,
foarte la început, dacă credeţi că este maşina de spalat Hurley din 1908,
atunci sunteţi incredibil de optimişti. Şi chiar cred că acesta este locul în care ne aflăm.
Şi cred că există mai multă inovaţie în faţa noastră
decât în urma noastră.
Şi în 1917, Sears - Vreau să fiu precis.
Acesta este spotul publicitar lansat în 1917.
Spune: "Folosiţi electricitatea pentru mai mult decât pentru iluminat"
Şi cred că aici ne găsim.
Suntem foarte, foarte devreme. Mulţumesc mult.