Acum doi ani am inițiat un program
care i-a reunit pe cei mai buni specialişti ai tehnologiei şi designului
să-și ia un an sabatic
pentru a veni să lucreze într-un mediu
care înglobează aproape tot ceea ce se presupune că ar trebui sa deteste;
să lucreze pentru administrația publică.
Programul se numește Code for America (Program pentru America)
și se aseamănă puțin cu un Peace Corps al tocilarilor.
În fiecare an selectăm câteva persoane
care să lucreze pentru administrațiile locale.
În loc să îi trimitem în lumea a treia,
îi trimitem în sălbăticia primăriei.
Acolo construiesc aplicații excelente și lucrează împreună cu funcționarii publici.
Ceea ce fac ei în realitate însă, este să ne arate de ce este în stare
tehnologia din ziua de azi.
Așadar, vi-l prezint pe Al.
Al este un hidrant pentru incendiu care aparține orașului Boston .
Aici cam dă impresia că își cauta perechea,
dar ceea ce caută de fapt este pe cineva care să îl deszăpezească
deoarece nu poate fi de folos la stingerea incendiilor
când se găsește sub un metru și jumătate de zăpadă.
Cum a ajuns Al să ceară ajutor
într-un fel atât de unic?
Anul trecut am avut în Boston o echipă de colaboratori
pentru programul Code for America.
Aceștia au locuit acolo în luna februarie și, cum a nins aşa de mult,
au observat că administrația orașului
nu curăţă niciodată zăpada de pe acești hidranți.
Însă un colaborator anume,
un tip pe nume Erik Michaels-Ober,
a observat ceva,
și anume, că locuitorii orașului curăță doar trotuarele
din fața acestor hidranți.
Asa că a făcut ceea ce oricare bun programator ar fi făcut în locul lui;
a inventat o aplicație.
O aplicație simplă cu ajutorul căreia poți adopta un hidrant pentru incendiu
pe care te angajezi să îl deszăpezești în urma ninsorilor.
Dacă îl cureți, ai dreptul să îi alegi un nume.
Erik l-a numit pe primul Al.
În cazul în care rămâne necurățat, poți rămâne fără el.
Are o dinamică drăguţă precum cea unui joc.
O aplicație simplă și modestă.
Este probabil cea mai simplă
dintre cele 21 de aplicații lansate de către colaboratori anul trecut.
Face însa ceva
ce nici o alta tehnologie care aparține administrației nu poate face:
a devenit virală.
Un angajat al departamentului I.T din Honolulu
a văzut această aplicație și a realizat
că i-ar putea fi utilă nu pentru zăpadă,
ci pentru a-i determina pe cetățeni să adopte sirene de aviz pentru tsunami.
Este foarte important ca aceste sirene să funcționeze,
însă li se fură bateriile.
El pus locuitorii orașului să le verifice.
După aceea orașul Seattle a decis să o folosească
pentru a destupa canalele de scurgere înfundate în urma furtunilor,
iar Chicago tocmai a preluat-o
pentru a-și indemna locuitorii la curățarea trotuarelor în urma ninsorilor.
Așadar cunoaștem deja nouă alte orașe
care au în plan introducerea acestei aplicații.
Şi ideea s-a răspândit fără oprelişte,
treptat, în mod natural.
Cine are idee despre tehnologia folosită în administrație,
știe că ea nu funcționează aşa de obicei.
În general durează câtiva ani să faci rost de software.
Una dintre echipele noastre care a lucrat pentru un proiect în Boston anul trecut,
a avut nevoie doar de trei persoane și aproximativ doua luni și jumătate.
Au inventat un mod în care părinţii puteau afla
care școală publică era cea mai adecvată pentru copiii lor.
Am aflat mai târziu că dacă se proceda prin mijloacele normale,
ar fi durat cel puțin doi ani
iar costurile s-ar fi ridicat la aproximativ două milioane de dolari.
Aceasta este nimic
în comparație cu unul din proiectele din sistemul de justiție din California care
până în momentul de față i-a costat pe contribuabili
doua miliarde de dolari,
fără a avea succes.
Există astfel de proiecte
pentru fiecare nivel în administrație.
O aplicație a cărei dezvoltare durează două zile
și care apoi se răspândește foarte repede,
se traduce ca ceva asemănător unui atac
împotriva supunerii faţă de birocrația administrației locale.
Ne indică felul în care proiectele administrației se pot îmbunătăți
– nu precum o firmă particulara,
cum se gândesc cei mai mulţi că ar trebui să fie --
și nici măcar cu companie în domeniul tehnologiei,
ci mai mult cu internetul însuși.
Si asta înseamnă fără aprobare,
în mod deschis, generativ.
Este important,
dar cu mult mai important în această aplicație
este faptul că ea reprezintă modul în care o nouă generație
tratează problema administrației locale
– nu ca o problemă a unei instituții inflexibile,
dar ca o problemă ce ţine de acțiunea colectivă.
Aceasta reprezintă o veste uimitoare
pentru că ne pricepem să acţionăm colectiv
prin tehnologie.
Așadar există o comunitate vastă de persoane
care creează uneltele necesare
pentru a duce lucrurile la bun sfârșit în mod eficient.
Colaboratorii de la Code for America nu sunt singurii care se ocupă de asta,
ci sute de alte persoane din toată țara
creează în fiecare zi aplicații de domeniul civil
în mijlocul propriilor comunități.
Aceștia nu și-au pierdut încrederea în cei care îi reprezintă.
Sunt nespus de decepționați de situație,
dar nu se plâng de ea
ci o rezolvă.
Acești oameni știu ceva
ce noi am pierdut din vedere.
Si asta se întâmplă atunci când lași deoparte orice sentiment
împotriva politicii și a cozii de la DMV (Department of Motor Vehicles, US)
plus toate acele lucruri
care fac sa ne sară capacele,
pentru a vedea că administrația este, în esență
și în cuvintele lui Tim O’Reilly
„Acele lucruri realizate împreună și pe care nu le putem realiza singuri”.
Foarte multi și-au pierdut încrederea în cei care îi reprezintă.
Dacă ești una dintre acele persoane,
te-as sfătui sa reconsideri situația
pentru că lucrurile se schimbă.
Politica nu se schimbă;
administrația da.
Si datorită faptului că administrația locală,
în cele din urmă, își obține puterea de la noi --
rețineți „Noi, cetățenii?”--
felul în care gândim despre aceasta
va afecta modul în care vor veni și schimbările.
Când am început acest program nu aveam prea multe cunoștințe despre administrație.
La fel ca cei mai mulţi dintre noi,
gândeam că administrația are scopul de a alege oameni în diverse funcţii.
Ei bine, după doi ani am ajuns la concluzia
că administrația locală
are de-a face cu oposumi.
Acesta este un centru de apel al liniei de informaţii şi servicii.
Aici vei ajunge
dacă vei suna 311 în oraşul tău.
Dacă ai șansa
de a face parte din personalul centrului de apel
precum colaboratorul nostru Scott Silverman, ca parte din programul său
– ca și toți ceilalți de fapt –
vei afla ca oamenii sună
referitor la o gamă foarte largă de cazuri,
aceasta incluzând a avea un oposum în casă.
Așadar Scott primește acest apel.
Caută „oposum” în baza oficială de date.
Negăsind nimic, începe cu Protecția Animalelor.
În cele din urmă spune: „Ați putea deschide ușile casei
și lăsa muzica data tare
sa vedeți dacă animăluțul pleacă?”
A mers. Felicitări lui Scott!
Acesta însă nu a fost finalul cu oposumii.
Boston nu are numai un centru de apel,
ci și o aplicație pentru calculatoare și telefonie mobila
denumită Citizens Connect (Cetățenii Relaționează).
Nu suntem noi cei care au creat-o.
Aceasta este munca unor oameni inteligenţi
din Office of New Urban Mechanics in Boston (Biroul Noilor Mecanici Urbani din Boston).
Într-o zi apare acest anunț (provine dintr-un raport oficial):
„Oposum în coșul de gunoi. Nu se știe dacă e mort sau viu.
Cum scap de el?”
Modul de a lucra la Citizens Connect este diferit.
Scott comunica în mod individual cu toată lumea.
Şi cum pe site-ul Citizens Connect totul este public,
anunțul poate fi văzut de oricine.
În cazul nostru, a fost văzut de către un vecin
iar în următorul raport primit scria:
„M-am îndreptat către adresa menționată
și am găsit coșul de gunoi în spatele casei.
Oposum? Verificat. Trăieşte? Da.
Răsturnat coş de gunoi. Plecat acasă.
Noapte bună oposum drăguț!
(Râsete)
Simplu.
E grozav! Este ceea ce se întâmplă atunci când digitalul întâlnește fizicul
și reprezintă de asemeni un exemplu extraordinar
de participare la jocul multi-resurse al administrației locale.
Dar mai ales este un foarte bun exemplu de admistraţie ca platformă.
Nu mă refer în mod absolut
la o definiție a platformei din punct de vedere tehnologic,
ci la o platformă pentru localnici
pentru ca aceștia să se ajute pe ei înșiși și să ajute pe alții.
Un cetăţean a ajutat pe altul,
însă aici administrația locală a jucat un rol esențial.
A stabilit conexiunea între aceștia doi.
I-ar fi putut foarte bine pune în contact cu serviciile oferite de către administrație dacă era necesar,
însă, un vecin este o alternativă mai bună și cu mult mai ieftină
în comparație cu serviciile locale.
Atunci când un vecin ajută pe altul
comunitățile se întăresc.
Chemarea protecției animalelor costă mult.
Acum, unul dintre lucrurile importante pe care trebuie să le știm despre administrație
este acela ca ea nu este același lucru ca și politica.
Cei mai mulţi înțeleg aceasta,
însă gândesc ca una reprezintă rezultatul celeilalte
și ca aportul nostru la sistemul administrației
este prin vot.
De câte ori nu am ales un lider politic
uneori ne-am consumat energia
pentru a avea liderul dorit –
iar apoi stăm și așteptăm ca acesta
să ne reprezinte valorile și să ne rezolve problemele,
fără prea multe rezultate însă?
Asta se întâmplă din cauză că administrația este precum un ocean adânc
pe când politica este doar stratul de 15 cm de deasupra.
Ce se găsește dedesubt
este ceea ce numim birocrație.
Si pronunțăm cuvântul ăsta cu atâta dispreț.
Este însă disprețul cel care
păstrează ceea ce avem
şi pentru care plătim
ca și un lucru care lucrează împotriva noastră – acest altceva --
ce ne face apoi să ne discredităm pe noi înșine.
Se pare că oamenii cred că politica e sexy.
Dacă vrem ca aceasta instituție să lucreze pentru noi,
va trebui să facem ca birocrația să arate sexy.
Aici este punctul în care începe adevărata muncă pentru administrație.
Este nevoie să ne implicăm în maşinăria guvernului.
Este ceea ce a făcut mișcarea „Occupy the SEC”.
Îi cunoașteți?
Ei reprezintă un grup de cetățeni preocupați
care au scris un raport foarte amănunțit
de 325 de pagini,
ca și răspuns pentru cererea de explicații de către SEC (Securities and Exchange Commission)
despre Financial Reform-Bill (Reforma Financiară).
Acesta nu înseamnă să fii activ din punct de vedere politic,
înseamnă însă să fii activ din punct de vedere birocratic.
Acum, pentru aceia dintre noi care ne-am pierdut încrederea în administrație,
este timpul să ne întrebăm
ce fel de moștenire dorim să lăsăm copiilor noștri.
Trebuie să avem în vedere marile provocări
cărora le vor face fața.
Chiar ne imaginăm că vom ajunge unde ne-am propus
fără a pune la punct singura instituție
care ne poate reprezenta?
Nu putem acționa fără administrație,
dar avem nevoie nevoie de ea
pentru a fi mai eficienți.
Vestea bună este că tehnologia face posibilă
o recreere fundamentală
a administrației locale
într-un mod la care de fapt se poate ajunge
în urma unei fortificări a societății.
Si se găsește printre noi o generație care a crescut folosind internetul,
iar aceasta știe că nu este greu
să colaborezi,
că este suficient doar să concepi sistemul adecvat.
Vârsta medie a colaboratorilor noștri este de 28 de ani
și mă aflu, în mod ironic,
cu aproape o generație înaintea multora dintre ei.
Ei sunt o generație
care a crescut crezând că i se cuvine să îi fie ascultate opiniile.
Ei nu sunt nevoiţi să se lupte
pentru dreptul la opinie;
toți au acest drept.
Își pot exprima părerea
oricând, pe orice cale
și o fac.
Așadar, în momentul în care sunt puși faţă în faţă cu problema administrației,
nu dau prea mare importanţă
felului în care își folosesc acest drept.
Își folosesc mâinile.
Își folosesc mâinile
pentru a crea aplicații care îmbunătățesc funcţionarea administraţiei.
Acele aplicații ne permit să ne folosim și noi mâinile
pentru a ne îmbunătăți comunităţile;
fie prin curățarea de zăpadă a unui hidrant, curățarea ierburilor
sau răsturnarea unui coş de gunoi cu un oposum înăuntru.
Desigur, am fi putut curăţa acei hidranți tot timpul
și mulţi o fac
însă aceste aplicații lucrează ca niște reamintiri
că nu suntem numai consumatori
de servicii ale administrației locale
plătindu-ne impozitele așteptând să primim servicii în schimb.
Suntem mai mult decât atât,
suntem cetățeni.
Până nu va funcționa colaborarea între cetățeni,
administrația nu va funcționa în mod corect.
Așadar, aceasta este întrebarea pe care o am pentru toți cei prezenți aici:
Când este vorba de lucruri mari, de lucruri importante,
pentru care avem nevoie sa lucrăm împreună
precum o comunitate,
vom ști să fim numai o mulțime de opinii
sau vom fi
și o mulțime de mâini?
Vă mulțumesc!
(Aplauze)