Před pár lety jsem začala program
s cílem přesvědčit špičkové lidi v oblasti technologie a designu,
aby si vzali rok volna
a šli pracovat do prostředí,
které představuje skoro vše, co by měli nenávidět;
měli pracovat pro státní správu.
Program se nazývá Kód pro Ameriku
a je to trochu něco jako mírové sbory pro geeky.
Každý rok vybíráme několik kolegů
a necháváme je pracovat pro místní zastupitelstva.
Namísto toho, abychom je posílali do zemí třetího světa,
je pošleme do divočiny na radnice.
A tam tvoří ve spolupráci se zaměstnanci města výborné aplikace.
Ale co doopravdy dělají, je, že ukazují, co všechno je možné
dělat s dnešními technologiemi.
Takže se můžete seznámit s Alem.
Al je požární hydrant ve městě Boston.
Tady to trochu vypadá, že shání někoho na rande,
ale to, co opravdu hledá, je někdo s lopatou, kdo ho vyhrabe, když začne sněžit,
protože ví, že neumí moc dobře bojovat s požáry,
když je zasypán metrem sněhu.
Takže jak přišel na to, kde hledat pomoc
takto jedinečným způsobem?
Měli jsme loni v Bostonu tým kolegů
přes program Kód pro Ameriku.
Byli tam v únoru, kdy zrovna loni hodně sněžilo.
A všimli si, že se město
nestará o vyhrabávání požárních hydrantů.
Ale konkrétně jeden kolega,
chlápek jménem Erik Michaels-Ober,
si všiml i něčeho jiného,
a sice toho, že občané odhrnují sníh z chodníků
přímo u těch hydrantů.
A tak udělal to, co by udělal každý správný vývojář:
napsal aplikaci.
Je to roztomilá drobná aplikace umožňující ujmout se požárního hydrantu.
Čímž souhlasíte s tím, že ho vyhrabete ze sněhu, když sněží.
Kdo se ujme hydrantu, pojmenuje ho.
A on pojmenoval první hydrant Al.
Pokud hydrant nepojmenujete, kdokoli vám ho může zabrat.
To vytváří herní dynamiku té aplikace.
Je to skromná malá aplikace.
Je pravděpodobně ta nejmenší
z 21 aplikací, které kolegové loni napsali.
Ale dělá něco,
co žádná jiná technologie státní správy neumí.
Šíří se virálně.
Jeden týpek na oddělení IT města Honolulu,
který viděl tuto aplikaci, si uvědomil,
že by ji mohl také použít; ne kvůli sněhu,
ale aby nalákal občany k adopci sirén proti tsunami.
Je velmi důležité, aby tyto sirény proti tsunami fungovaly,
ale lidé z nich kradou baterie.
Takže tímto přiměl lidi k tomu, aby je kontrolovali.
A pak se ji Seattle rozhodl využít
k tomu, aby přesvědčil lidi k uklízení zanesených odtokových kanálů.
A Chicago ji právě zavedlo,
aby v zimě získalo lidi k odklízení sněhu.
Takže nyní víme o devíti městech,
které mají v plánu toto využít.
A tohle šíření probíhalo hladce,
organicky, přirozeně.
Pokud víte cokoliv o technologiích státní správy,
tak víte, že takto to normálně nechodí.
Obstarávání software obvykle trvá několik let.
Náš tým pracoval loni v Bostonu na jednom projektu,
který zabral třem lidem asi dva a půl měsíce.
Umožňovalo to rodičům zjistit,
které veřejné školy jsou ty správné pro jejich děti.
Potom nám bylo řečeno, že kdyby to probíhalo standardním způsobem,
trvalo by to nejméně dva roky
a stálo by to asi 2 miliony dolarů.
A to ještě nic není.
V kalifornském soudním systému teď běží projekt,
který zatím stál daňové poplatníky
2 miliardy dolarů
a nefunguje.
A takové projekty
jsou na všech úrovních státní správy.
Takže aplikace, jejíž napsání trvá několik dní
a pak se šíří virálně,
je jakýmsi varovným výstřelem
pro všechny instituce státní správy.
Poskytuje inspiraci, jak zlepšit fungování státní správy --
nikoliv jako soukromá firma,
jak by si mnozí mysleli.
A dokonce ani jako technologická společnost,
ale spíše jako samotný Internet.
To znamená bez nutnosti získávat povolení,
to znamená otevřeně, to znamená inspirativně.
A to je důležité.
Ale co je ještě důležitější na této aplikaci,
je to, že ukazuje, jak nová generace
bojuje s problémy státní správy --
nikoliv jako s problémem zkostnatělé instituce,
ale jako s problémem společného jednání.
A to je výborná zpráva,
protože, jak se ukazuje, společné jednání nám opravdu jde,
především v kombinaci s digitálními technologiemi.
Takže tady máme velmi rozsáhlou společnost lidí,
kteří tvoří nástroje, jež potřebujeme k tomu,
abychom mohli společně jednat efektivně.
Nejsou to jen kolegové z Kódu pro Ameriku,
ale stovky dalších lidí po celých Státech,
kteří se probouzí a píší komunální aplikace
každý den ve svých komunitách.
Ještě stále nezanevřeli na státní správu.
Jsou z ní silně frustrovaní,
ale nestěžují si na ni
a raději ji napravují.
A tihle lidé vědí něco,
co jsme již dávno ztratili z dohledu.
A to je to, když zapomenete na všechny své pocity
ohledně politiky, front na úřadech
a všech těch dalších věcí,
které nás rozčilují,
že státní správa je, ve své podstatě,
slovy Tima O'Reillyho,
"To, co zvládneme společně, ale ne samostatně."
V současnosti už spousta lidí na státní správu zanevřela.
A pokud jste jedni z nich,
žádám vás, abyste svůj postoj ještě zvážili,
protože věci se mění.
Politika se nemění;
státní správa se mění.
A protože státní správa
koneckonců získává svoji moc od nás --
vzpomínáte na "My, lid?" --
to, jak se na to díváme,
ovlivní to, jaké budou další změny.
Když jsem začala s tímto programem, moc jsem toho o státní správě nevěděla.
A stejně jako mnoho lidí
jsem si myslela, že státní správa je o tom dosazovat volené lidi do jejich úřadů.
Nuže, po dvou letech jsem došla k závěru,
že státní správa, především ta místní,
je spíše záležitost vačic.
Je to naše call centrum a informační linka.
Je to místo, kam se dostaneme,
když zavoláme ve svém městě na příslušné telefonní číslo.
Pokud budete mít někdy možnost
pracovat ve vašem městském call centru
stejně jako náš kolega Scott Silverman v rámci našeho programu --
ve skutečnosti to tak mají všichni --
zjistíte, že lidé volají na úřad
v celé řadě různých případů --
včetně toho, když máte v domě vačici.
A tak Scott zvedne telefon.
Napíše "vačice" do oficiální databáze znalostí.
Ale na nic tam nepřijde. Tak začne s odchytem zvířat.
A nakonec prostě řekne: "Podívejte, mohli byste prostě otevřít dveře od domu
a pustit hudbu hodně nahlas
a zkusit, jestli odejde?"
A ono to fungovalo. Třikrát hurá pro Scotta.
Ale to nebyl konec vačicím.
Boston jednoduše nemá call centrum.
Zato má aplikaci, webovou a mobilní,
nazvanou Citizens Connect. (Spojení s občany)
Tuhle aplikaci jsme nenapsali my.
To je práce hodně chytrých lidí
na Úřadě nové městské techniky v Bostonu.
Jednoho dne -- tohle je autentický záznam -- přišlo tohle:
"Vačice je v mé popelnici. Těžko říct, jestli je mrtvá.
Jak ji mohu odstranit?"
Ale Citizens Connect funguje jinak.
Scott mluvil přímo s další osobou na lince.
Ale v Citizens Connect je vše veřejné,
takže to všichni mohou vidět.
A v tomto případě to viděl soused.
A další záznam, který máme, zněl:
"Šel jsem tam
a našel popelnici za domem.
Vačice? Je tam. Živá? Jo.
Převrátil jsem popelnici na bok. Šel jsem domů.
Dobrou noc, milá vačice."
(Smích)
Pěkně jednoduché.
Takže tohle je super. Tady se potkává digitální svět s tím fyzickým.
A je to taky krásný příklad toho,
jak státní správa využívá crowdsourcing. (síly davu)
Ale je to také skvělý příklad, kdy státní správa poskytuje platformu.
A to neznamená nutně
technologickou definici platformy.
Mluvím o platformě pro lidi,
aby mohli pomáhat ostatním a sami sobě navzájem.
A tak jeden občan pomohl druhému,
ale státní správa tu sehrála klíčovou roli.
Spojila ty dva lidi.
A mohla je spojit pomocí služeb státní správy, kdyby to bývalo bylo třeba,
ale soused je mnohem lepší a levnější alternativou
ke službám státní správy.
Když jeden soused pomáhá druhému,
posilujeme tím své komunity.
Když zavoláme odchyt zvířat, tak to akorát stojí peníze.
Jednou z důležitých věcí, kterou musíme vědět o státní správě,
je to, že to není to stejné jako politika.
A většina lidí to chápe,
ale myslí si, že jedno je vstupem pro druhé.
Že naším vstupem do systému státní správy
jsou volby.
Ale kolikrát jsme už zvolili politického představitele --
a často vynaložili hodně energie
na zvolení nového politického lídra --
a pak se s tím spokojíme a očekáváme, že státní správa
bude odrážet naše hodnoty a plnit naše potřeby,
ale ono se toho moc nezmění?
To je proto, že státní správa je jako širý oceán
a politika je jako dvaceticentimetrová vrstva na hladině.
A právě pod ní
je to, čemu říkáme byrokracie.
A říkáme to opovržlivě.
Ale právě to pohrdání je to,
co dělá z těchto věcí, které vlastníme
a za které platíme,
něco, co pracuje proti nám,
a tak sami sebe zbavujeme moci.
Lidem se zdá, že politika je sexy.
Pokud chceme, aby tato instituce fungovala pro nás,
musíme udělat byrokracii sexy.
Protože to je místo, kde se odehrává reálná práce vlády a státní správy.
Musíme se zapojit do té mašinerie státní správy.
A to je to, co učinilo hnutí OcuppytheSEC.
Viděli jste je?
Je to skupina zúčastněných občanů,
která sepsala velmi detailní,
325stránkovou zprávu,
která je reakcí na požadavek SECu na komentář
k Zákonu o reformě financí. (Financial Reform Bill)
A není to o tom být politicky aktivní;
je to o tom být byrokraticky aktivní.
A pro ty z vás, kteří již zanevřeli na státní správu,
je čas zeptat se sama sebe
na svět, který chceme zanechat našim dětem.
Musíte vidět ohromné výzvy,
kterým budou čelit.
Opravdu si myslíme, že dojdeme tam, kam potřebujeme,
aniž bychom napravili tu jedinou instituci,
která může jednat za nás všechny?
Bez státní správy to nezvládneme,
ale potřebujeme,
aby byla efektivnější.
Dobrou zprávou je, že technologie umožňuje
od základu přebudovat
funkci státní zprávy tak,
aby opravdu záleželo
na posilování občanské společnosti.
A nyní nastupuje generace, která vyrostla na Internetu,
a oni vědí, že není těžké
dělat věci společně,
že je jen potřeba navrhnout správné systémy.
V současnosti je průměrný věk našich kolegů 28 let,
takže jsem, ač nerada,
skoro o generaci starší než většina z nich.
Tohle je generace,
která vyrostla ve světě, kde na jejich hlasu záleží.
Oni nebojují ve stejné bitvě jako my všichni ostatní,
o to, kdo se dostane ke slovu;
oni se dostanou ke slovu všichni.
Mohou vyjádřit svůj názor
jakýmkoliv způsobem a kdykoliv;
a oni ho vyjadřují.
A tak při setkání s problémem státní správy
jim až tak nezáleží
na jejich hlasech.
Oni raději používají své ruce.
Používají své ruce
k psaní aplikací, které zlepšují státní správu.
A ty aplikace nám umožňují použít naše ruce
ke zlepšení našich komunit.
Může to být vyhrabávání hydrantu ze sněhu, likvidace plevele
nebo převracení popelnice s vačicí uvnitř.
A docela jistě někteří už dávno vyhrabávali požární hydranty ze sněhu
a hodně lidí to dělá nyní.
Ale tyhle aplikace jsou jako malé digitální upomínky,
že nejsme jen zákazníci,
že nejsme jen zákazníci státní správy,
vkládající do ní naše daně a přijímající protislužby.
Jsme více než to,
jsme občané.
A my nenapravíme státní správu,
dokud nenapravíme občanství.
Takže otázka pro vás všechny tady:
Když vezmeme v úvahu velké, závažné věci,
které je třeba udělat společně,
my všichni společně
budeme pouze houf hlasů,
nebo budeme také
dav rukou?
Děkuji vám.
(Potlesk)