Mým oborem je aplikovaná matematika.
Jeden záludný problém
pro každého, kdo se věnuje aplikované matematice, je ten,
že jsme jako manažerští konzultanti.
Nikdo neví, co vlastně děláme.
Dnes se budu snažit
pokusit se vám vysvětlit, co dělám.
Tanec je jedna ze svrchovaně lidských aktivit.
Obdivujeme baletní virtuózy a stepaře,
které za chvíli uvidíte.
Balet vyžaduje výjimečnou úroveň odbornosti,
velkou dávku zručnosti a obratnosti
a pravděpodobně dávku počátečního talentu,
který může být zakořeněn v genetice.
Bohužel neurologické poruchy, jako je Parkinsonova choroba,
postupně zničí tuto výjimečnou zdatnost,
jak se stalo mému přiteli Janu Striplingovi, který byl
svého času baletní virtuóz.
Během posledních let učinila léčba veliký pokrok.
Ačkoli je na světě 6,3 milionu lidí
s touto chorobou, kteří musí žít
s nevyléčitelnou slabostí, třesením, ztuhlostí
a ostatními symptomy, které s chorobou kráčejí ruku v ruce,
potřebujeme objektivní nástroje,
abychom mohli chorobu včas odhalit.
Musíme být schopni změřit postup nemoci objektivně
a s jistotou; jediný způsob, jak se dozvíme,
že opravdu máme lék, je když máme
objektivní měření, které nám to s jistotou řekne.
Ale bohužel, u Parkinsonovy choroby
a ostatních poruch pohybového ústrojí neexistují žádné bioukazatele,
neexistuje žádný jednoduchý krevní test,
to nejlepší, co máme je
20minutový neurologický test.
Musíte si ho jít udělat na kliniku. Je to velmi, velmi drahé,
a to znamená, že kromě klinických pokusů
se nikdy nedělá. Nikdy se nedělá.
Ale co kdyby si mohli pacienti tento test udělat doma?
Vlastně by jim to ušetřilo obtížnou cestu na kliniku,
a co kdyby si pacienti mohli ten test udělat sami, že?
Nepotřebovali bychom drahocenný čas lékařů.
Mimochodem stojí to 300 $
si ho udělat u neurologa.
Takže vám chci navrhnout nekonvenční způsob,
jakým bychom se to mohli pokusit dokázat,
protože, víte, částečně, aspoň,
jsme všichni virtuozové jako můj přítel Jan Stripling.
Zde máme video vibrujících hlasivek.
Tyto jsou zdravé a tady vydávají zvuk při mluvení,
můžeme se považovat za vokální baletní tanečníky,
protože musíme koordinovat všechny různé hlasové orgány,
když vydáváme zvuk, a vlastně všichni
pro to máme geny. FoxP2, například.
A jako u baletu i zde je k tomu třeba výjimečná úroveň trénovanosti.
Chci říct, zamyslete se, jak dlouho trvá dítěti naučit se mluvit.
Ze zvuků můžeme vlastně sledovat
pozici hlasivek během vibrování,
a stejně jako může Parkinson poznamenat končetiny,
může postihnout i hlasové orgány.
Na spodní křivce můžete vidět příklad
nepravidelného chvění hlasivek.
Vidíme tytéž symptomy.
Vidíme hlasivkový třes, slabost a ztuhlost.
Mluvení je pak tišší a po chvíli dýchavičnější
a to je příklad jednoho ze symptomů.
Tyto hlasivkové jevy mohou být sotva patrné,
v některých případech ale pomocí digitálního mikrofonu
a za použití přesného software na analýzu hlasu
v kombinaci s nejnovějšími poznatky ve strojovém učení,
které je teď na velmi vysoké úrovni,
můžeme přesně vyčíslit, kde kdo leží
na stupnici mezi zdravím a nemocí
pouze podle hlasového signálu.
Jak si tyto hlasivkové testy stojí proti
expertním klinickým testům? No, oba jsou neinvazivní.
Ten neurologický test je neinvazivní. Oba používají existující infrastrukturu.
Nemusíte kvůli němu stavět nové nemocnice.
A jsou oba přesné. Dobře, ale nadto
hlasivkové testy jsou neodborné.
To znamená, že jsou určeny k samovyšetření.
Jsou velice rychlé, zaberou nanejvýš 30 vteřin.
A jsou ultralevné -- a víme co se teď stane.
Když je něco ultralevné,
masivně se to rozšíří.
Takže tu máme několik úžasných cílů, kterých můžeme dosáhnout.
Můžeme snížit logistické obtíže s pacienty.
Nemusejí docházet na kliniku kvůli rutinní prohlídce.
Můžeme provádět vysokofrekvenční monitoring a získávat objektivní data.
Můžeme provádět nízkonákladové masivní nábory pro klinické testování
a můžeme celopopulační vyšetřování
poprvé učinit dostupným.
Máme příležitost začít s hledáním
počátečních bioukazatelů této choroby, než bude pozdě.
Učinili jsme první krůčky,
spouštíme Parkinsonovu hlasovou iniciativu.
S Aculabem a PatientsLikeMe chceme
nahrát velký počet hlasů po celém světě,
abychom shromáždili dostatek dat, abychom dosáhli těch čtyř cílů.
Máme lokální čísla přístupná třem čtvrtinám
miliardy lidí na této planetě.
Ať zdravý nebo s Parkinsonem, může zavolat, levně,
a zanechat nahrávku, pouze za pár centů,
a jsem rád, že mohu oznámit, že jsme už dosáhli
šesti procent z našeho cíle během osmi hodin.
Děkuji. (Potlesk)
(Potlesk)
Tom Rielly: Čili Maxi, když vezmete všechny tyto vzorky,
řekněme 10 000 lidí,
jste schopni říct, kdo je zdravý a kdo není?
Co jste schopni z těch vzorků vyčíst?
Max Little: Ano. Ano. Je to tak, že
během hovoru musíte uvést, jestli máte
chorobu nebo ne. TR: Dobrá.
ML: Víte, někteří lidé to nemusí udělat. Nemusí se k tomu dostat.
Ale shromáždili jsme obrovský vzorek dat
za různých okolností, záleží právě
na získávání v různých okolnostech, protože pak
se snažíme dát do pořádku matoucí faktory,
a snažíme se najít vlastní příznaky choroby.
TR: Takže jste v tuto chvíli přesní v 86 procentech případů?
ML: Je to ještě lepší.
Vlastně, můj student Thanasis, musím ho tu uvést,
protože odvedl fantastickou práci,
nyní prokázal, že to funguje také přes mobilní telefonní síť,
což víc zpřístupňuje tento projekt, a dostáváme se na 99procentní přesnost.
TR: Devadesát devět. To je tedy zlepšení.
Takže to znamená, že lidé budou moct --
ML: (Směje se)
TR: Lidé budou moct zavolat ze svého mobilního telefonu
a udělat si test, a lidé s Parkinsonem mohou zavolat,
nahrát svůj hlas, a pak jejich doktor může zkontrolovat
jejich postup, a zkontrolovat, jak si s nemocí vedou.
ML: Přesně tak.
TR: Děkuji mnohokrát. Max Little!
ML: Děkuji, Tome. (Potlesk)