(Музика)
(Аплодисменти)
Мене звуть М. Чу і я не танцюрист.
Я не хореограф, я - кінорежисер, оповідач.
Два роки тому я зняв кіно,
яке називалося "Крок вперед 2: Вулиці"
Хтось бачив? Так? Так!
Під час зйомок фільму мені довелося зустрітися із величезною кількістю хіп-хоп танцюристів --
дивовижних, найкращих у світі -
і вони показали мені суспільство, свого роду андеграундну
вуличну культуру, яка мене глибоко вразила.
Я маю на увазі, що це дійсно живі люди
з надлюдською силою і властивостями.
Вони вміють літати у повітрі. Вони можуть вивертати лікті у зворотній бік.
Вони можуть крутитися на голові 80 разів поспіль.
Я ніколи в житті не бачив чогось подібного.
Коли я був маленьким, моїми героями були
Фред Астер, Джин Келлі, Майкл Джексон.
Я виріс у сім'ї, де полюбляють музику.
(Сміх)
А ці люди - вони були справжніми героями.
В той час коли я, сором'язливий азіатьский хлопець із заниженою самооцінкою,
ріс у Силіконовій Долині - ці хлопці змусили мене повірити у щось більше.
Ці хлопці надихнули мене на щось типу "Я станцюю
цю місячну ходу на тій бар-міцві сьогодні ввечорі для тієї дівчини"
(Аплодисменти)
І здається, що мої танцювальні герої зникли,
свого роду розчинилися на фоні поп-зірок і кліпів.
Але побачивши те, що бачив я,
виявилось, що вони зовсім не зникли.
Вони тут, і вони стають кращими кожен день.
І танець також прогресує.
Просто неймовірно чим танець є зараз.
У танцю ніколи не було кращого товариша, ніж високі технології!
Онлайн відео і соціальні мережі...
танцюристи створили цілу глобальну онлайн-лабораторію
для танцю, де діти із Японії переймають рухи
із відео на YouTube знятого в Детройті,
допрацьовуючи його за лічені дні і випускаючи нове відео,
в той час, як підлітки із Каліфорніі беруть японське відео і переробляють його
з філадельфійським відтінком і створюють зовсім новий танцювальний стиль.
І це стається кожного дня.
І з цих спалень та віталень, і гаражів,
перед дешевими веб-камерами
виникає світ великих танцюристів майбутнього.
Наші Фреди Астреї, Джини Келлі,
наші Майкли Джексони просто поруч з нами,
і в них, можливо, не буде іншого шансу, окрім того, котрий можемо дати їм ми.
Тому ми створили LXD,
свого роду - Лігу Визначних Танцюристів,
свого роду лігу танцюристів, котрі вірять,
що танець може змінити світ.
Це жива, дихаюча книга коміксів,
яка на відміну від Людини-павука чи Айронмена,
зображає справжніх героїв.
І дещо з цього ми Вам сьогодні покажемо. Тож, дозвольте представити Вам,
кількох наших героїв прямо зараз.
У нас тут Мад Чад,
Ліл Сі, Кід Давід і Джей Смуз.
Будь ласка, не стримуйте своїх емоцій, насолоджуйтесь, підтримуйте нас!
Пані та панове - LXD.
Аплодисменти
Мад Чад: Коли люди бачать мене вперше,
реакція буває дуже різною, чесно кажучи.
Інколи думаєш, що можливо дітям це сподобається,
але іноді вони трохи лякаються.
І, я не знаю, це мене інколи надихає.
(Музика)
(Аплодисменти)
Джей Смуз: Коли я на танцполі, я танцюю і роблю фрістайл,
Я насправді як би відтворюю серію картинок
і рухаю їх.
Я думаю про це як у Трансформерах
як панелі відкриваються і рухаються,
складаються до середини і закриваються.
І потім щось інше відкривається.
Ти це закриваєш.
(Музика)
(Аплодисменти)
Кід Дейвід: Зі мною, чесно кажучи, таке часто буває,
я не розумію до кінця що відбувається
коли я танцюю.
Тому що в цей час існує лише моє тіло і музика.
Це не є усвідомленим рішенням,
"Наступне, що я зроблю буде це, а потім це".
Це свого роду інший всесвіт
де ти вже більше не приймаєш рішення,
і це твоє тіло реагує на певні звуки музики.
Я отримав таке ім'я, тільки тому що був я такий молодий.
Я був молодий коли я починав. Я був набагато молодший аніж всі ті люди з якими я танцював.
Тому мене завжди називали Кід Дейвід, оскільки я був малим.
(Музика)
(Аплодисменти)
Ліл Сі: Я кажу їм створити кулю,
і потім ти просто використовуєш цю кулю енергії.
І замість її виштовхування, люди думають -
це крамп, це крамп.
А це не рух крамп. Ти збираєшся її викинути,
ти викидаєш її, а потім утримуєш її.
І ти відпускаєш її, і як раз у той момент коли ти бачиш хвіст
ти хапаєш її за хвіст, і знову притягуєш її до себе.
І ти щойно отримав цю частину енергії
і ти просто маніпулюєш нею.
Ти, начебто, створюєш силу, щоб потім приручити її.
(Музика)
(Аплодисменти)
(Музика)
(Аплодисменти)