(Музика)
(Аплодисменти)
Аз съм Джон М. Чу и не съм танцьор.
Не съм хореограф - всъщност съм автор на филми, разказвач на истории.
Преди две години режисирах един филм,
озаглавен "В ритъма на танца 2 Улиците."
Някой гледал ли го е? Да!
По време на работата по този филм се запознах с купища хип-хоп танцьори...
изумителни, най-добрите в света...
и те ме въведоха в едно общество, един вид ъндърграунд
улична култура, която ми скри шапката.
Искам да кажа, това са буквално човешки същества
със свръхчовешка сила и способности.
Могат да летят във въздуха. Могат да си огънат лакътя докрай назад.
Могат да се въртят на главите си по 80 пъти поред.
Никога не съм виждал нищо подобно.
Докато растях, мои герои бяха хора като
Фред Астер, Джийн Кели, Майкъл Джексън.
Израснах в музикално семейство.
(Смях)
И за мен тези момчета бяха невероятни герои.
Бях плахо, малко, кльощаво азиатско хлапе, растящо в Силиконовата долина
с ниска самооценка, а тези хора ме накараха да вярвам в нещо по-голямо.
Тези хора ме накараха да искам: "Ще направя тази
лунна походка на онова бар мицва тържество довечера за онова момиче."
(Аплодисменти)
А изглежда, като че ли тези танцови герои са изчезнали,
някак понижени до фон на поп звезди и музикални видеоклипове.
Но след като видях, каквото съм виждал,
истината е, че изобщо не са изчезнали.
Те са тук, стават все по-добри, и по-добри всеки ден.
И танцът е напреднал.
Луда работа е танцът в момента.
Танцът никога не е имал по-добър приятел от технологията.
Видеоклипове онлайн и социални мрежи...
танцьорите са създали цяла глобална лаборатория онлай
за танц, при което хлапетата в Япония заимстват движения
от видео в YouTube, създадено в Детройт,
градят върху него в рамките на дни и пускат ново видео,
докато тийнейджъри в Калифорния вземат японското видео и му правят ремикс
в стила на Филаделфия, за да създадат цял танцов стил, нов сам по себе си.
И това се случва всеки ден.
От тези спални, дневни и гаражи,
с евтини уебкамери,
идват великите утрешни танцьори на света.
Нашите Фред Астер-и, нашите Джийн Кели,
нашите Майкъл Джаксън-овци са на една ръка разстояние от нас
и може да нямат тази възможност, освен нас.
И така, ние създадохме ЛИТ,
нещо като... Легиона от изключителни танцьори,
справедлива лига от танцьори, които вярват,
че танцът може да има преобразяващ ефект върху света.
Един жив, дишащ комикс,
но за разлика от Спайдърмен и Железния човек,
тези момчета наистина могат да го правят.
Ще ви покажем малко от това днес. И така, нека ви представя
някои от нашите герои в момента.
Имаме Мед Чад,
Лил Си, Хлапето Дейвид и Джей Смут.
Моля, вълнувайте се, забавлявайте се, крещете, пищете.
Дами и господа, ЛИТ.
(Аплодисменти)
(Видео): Мад Чад: Когато хората ме видят за пръв път,
всъщност има много различни реакции.
Понякога човек би си помислил, че може би на хлапетата ще им хареса,
но понякока малко се шашкат.
И, не знам, това някак ме кефи малко.
(Музика)
(Аплодисменти)
Джей Смут: Когато съм в зоната, танцувам в свободен стил,
всъщност някак си представям визуално
линии, и ги движа.
Мисля за нещо като "Трансформърс",
както когато панелите се отварят, а после се сгъват,
сгъват се навътре, и тогава затваряш този панел.
А после се отваря друго нещо.
Ти го затваряш.
(Музика)
(Аплодисменти)
Дейвид Хлапето: Някак, един вид, честно казано, много пъти
всъщност не знам какво става,
когато танцувам.
Защото на този етап наистина е просто, все едно е тялото ми и музиката.
Всъщност не е съзнателно решение:
"Сега ще направя това, после ще направя това."
А някак като на друго ниво,
където вече не можеш да правиш избори,
а просто тялото ти реагира на определени звуци в музиката.
Нарекоха ме така само защото бях съвсем малък.
Бях малък, като започнах. Бях по-малък от много хора, с които танцувах.
Затова винаги ме наричаха Дейвид Хлапето, защото аз бях хлапето.
(Музика)
(Аплодисменти)
Лил Си: Казвам им да създадат топка,
и тогава просто използваш тази топка от енергия.
А вместо да я изхвърлят, хората ще си помислят -
това е кръмп движение, това е кръмп движение.
Това не е кръмп движение. Ще го изхвърлиш,
изхвърляш и задържаш.
И отпускаш, а после, веднага щом видиш опашката,
го сграбчваш за опашката, а после го връщаш пак вътре.
Просто имаш това парче енергия,
и просто го манипулираш.
Разбирате ли, създаваш мощ, а после я опитомяваш.
(Музика)
(Аплодисменти)
(Музика)
(Аплодисменти)