עליי לספר לכם שכאשר נתבקשתי להופיע כאן,
חשבתי לעצמי שבסופו של דבר זה TED.
אלה הם משתתפי TED - שהם, עד כמה שהשם נשמע תמים --
הם פילנטרופים, אמנים ומדענים שבאופן כלשהו מעצבים את עולמנו.
אז מה יש באפשרותי לומר שיהיה מספיק מכובד
כדי להצדיק את השתתפותי באירוע כזה?
ולכן חשבתי שאולי מבטא בריטי שנשמע ממש מתורבת
עשוי לסייע במידת מה.
אבל אז חשבתי שלא. לא, עליי פשוט לעלות לכאן ולהיות אני עצמי
ולדבר כמו שאני מדברת תמיד
מכיוון שבסופו של דבר, זוהי החשיפה הגדולה.
ולכן חשבתי שאעלה כאן ואחשוף את קולי האמיתי בפניכם.
אף על-פי שרבים מכם כבר יודעים שאני מדברת אנגלית של קווין (מלכה)
מכיוון שאני מרובע קווינס בניו-יורק.
(צחוק)
אבל הנושא המרכזי של כנס היום זה המצאות.
ובעוד שאין לי איזה פטנט שאני מודעת אליו,
אתם תיתקלו היום בחלק מההמצאות שלי.
ואני מניחה שזה יהיה הוגן לומר
שאני מתעניינת בהמצאת האני או האניים.
כולנו נולדים לתוך נסיבות מסויימות עם תכונות פיזיות מסויימות,
התנסויות התפתחותיות ייחודיות, הקשרים גאוגרפיים והיסטוריים.
אבל מה אחר-כך?
באיזו מידה קיימת אצלנו בניית העצמי, המצאת העצמי?
כיצד אנו מזהים את עצמנו ועד כמה הזהות הזו ניתנת לשינוי?
לדוגמא, מה אם מישהו יכל להיות כל אחד בכל זמן שהוא רוצה?
ובכן, דמויותיי, כמו בהופעות שלי,
מאפשרות לי לשחק עם החללים שבין השאלות הללו.
וכך הבאתי עימי חלק מהן.
ובכן, הן מאוד מתרגשות.
מה שעליי לספר לכם --
שכל אחת מהן הכינה את הרצאת ה-TED הקצרה שלה.
לכן ,תרגישו חופשיים לדמיין שזו אוניברסיטת שרה.
(צחוק)
טוב, טוב. נו, טוב.
אה, יפה מאוד.
ערב טוב לכולם.
תודה רבה שאיפשרתם לי להופיע כאן היום.
אה, תודה רבה. שמי לוריין לווין.
או... ווה! אתם הרבה כאן.
שלום חמודי. טוב.
(צחוק)
בכל אופן, אני כאן בגלל בחורה צעירה, שרה ג'ונס.
היא מאוד נחמדה, צעירה, בחורה שחורה.
טוב, אתם יודעים, היא קוראת לעצמה שחורה,
אבל היא בעצם יותר בצבע קרמל, אם תסתכלו טוב.
אבל בכל אופן,
(צחוק)
אני כאן כי היא הכניסה אותי להופעה שלה,
איך היא קוראת לה, הצגת-יחיד של אישה.
ואתם בטח מבינים מה זה אומר.
זה אומר שהיא לוקחת את כל הקרדיט ואז מכריחה אותנו לבוא לפה ולעשות את כל העבודה.
אבל לי לא אכפת.
האמת, אני מאוד נרגשת רק מהיותי כאן
עם כל המאורות הגדולים הנוכחים כאן.
באמת, זה מדהים.
אבל לא רק. כמובן שיש פה מדענים וכל הדמויות הגדולות והנפלאות מהתעשיה,
אבל הידוענים --
יש כאן כל-כך הרבה מהם שמסתובבים פה.
אני ראיתי קודם את גלן קלוז. אני אוהבת אותה.
היא קיבלה יוגורט בקפה-גוגל.
איזה דבר מקסים.
(צחוק)
רואים מהם כל-כך הרבה, הם פשוט נפלאים.
זה נהדר לדעת שהם דואגים.
ו...אה, ראיתי את גולדי הון.
או, גולדי הון. אני אוהבת אותה גם. היא נפלאה. כן.
אתם יודעים, היא רק חצי-יהודיה.
האם ידעתם זאת עליה?
אבל לא משנה, כישרון גדול.
ואני -- כאשר ראיתי אותה, היתה לי הרגשה כה נפלאה.
כן, היא מקסימה.
אבל בכל אופן, הייתי צריכה להתחיל באומרי עד כמה אני מרגישה ברת-מזל.
להיות כאן זה ניסיון שפותח עיניים.
אתם כולכם כל-כך אחראים לעולם הזה שאנו חיים בו היום.
אתם יודעים, כילדה קטנה לא יכלתי לחלום על דבר כזה.
ועשיתם את כל ההתקדמות הזו בזמן כל-כך קצר.
ואתם כולכם כה צעירים.
ההורים שלכם בטח גאים בכם מאוד.
אבל אני גם מעריכה את הגיוון שיש לכם כאן.
שמתי לב שהוא מאוד רב-תרבותי.
כאשר עומדים כאן, ניתן לראות כל מיני אנשים.
זה כמו קשת בענן.
זה בסדר לומר קשת בענן, כן?
אני פשוט -- איני יודעת אם ניתן לומר, אתם יודעים, כל מיני דברים.
מה מותר לומר ומה אסור?
אני לא רוצה לפגוע באף אחד אתם יודעים.
אבל בכל מקרה,
אני רק חושבת שלהיות כאן עמכם,
אנשים צעירים בעלי הישגים,
פשוטו כמשמעו, חלקכם, האדריכלים שבונים את עתידנו המזהיר.
זה מעודד אותי.
אף על-פי שהאמת היא שחלק ממה שאתם מציגים הם דברים מפחידים,
לחלוטין מפחידים.
זה נכון. זה נכון.
בין הפגיעה בסביבה
והתרסקות השווקים העולמיים שאתם מספרים עליהם.
וכמובן, אנו יודעים שזה הכל בגלל כל ה-....
טוב, איני יודעת איך לומר זאת אחרת, אז אגיד את זה בדרכי.
ה-ganeyvish tetikeyt שמגיע מהממשלות,
מהבנקאים ומהוול-סטריט. אתם מכירים את זה.
בכל אופן.
(צחוק)
הנקודה היא שאני שמחה שלמישהו יש רעיונות מעשיים
איך להוציא אותנו מכל הבלגאן הזה.
אז אני מצדיעה לכל אחד מכם ולהישגיכם הנעלים.
תודה על כל מה שאתם עושים.
וברכות על היותכם כאלה יוצרים גדולים שהפכתם ליקירי TED.
ובהצלחה בהמשך דרכיכם.
תבורכו. מזל טוב.
(מחיאות כפיים)
שלום. שלום.
תודה לכולם.
סליחה, זוהי הזדמנות כל-כך נפלאה וכל זה, להיות כאן עכשיו.
שמי נוראידה. ואני רק --
אני כל-כך נרגשת להיות חלק מכנס ה-TED שלכם
שאתם ארגנתם והכל.
אני אמריקאית מהרפובליקה הדומיניקנית.
בעצם, ניתן לומר שגדלתי בבירת הרפובליקה,
הידועה בשמה האחר כוושינגטון הייטס בעיר ניו-יורק.
אבל איני יודעת אם יש כאן אי-אלו אנשים דומיניקנים,
אבל אני יודעת שחואן אנריקז, הוא היה כאן אתמול.
ואני חושבת שהוא מכסיקני, כך שזה --
האמת, בשבילי זה מספיק קרוב, נכון לעכשיו. כך ש --
(צחוק)
אני פשוט -- אני מצטערת.
אני רק משתדלת לא להיות עצבנית בגלל שזוהי
התנסות נהדרת בשבילי וכל זה.
ואני פשוט -- אני לא רגילה לדבר מול קהל.
ובכל פעם שאני נעשית עצבנית אני מתחילה לדבר ממש מהר.
אף אחד לא יכול להבין מה אני אומרת שזה מתסכל אותי מאוד,
כפי שאתם יכולים לדמיין.
ואז עליי פשוט לנסות להירגע ולנשום עמוק.
אבל בנוסף לכל, שרה ג'ונס אמרה לי שיש לי רק 18 דקות.
אז אני כזה, אולי עליי להיות עצבנית, מכיוון שזה אולי עדיף.
ואני רק משתדלת לא להיכנס לפניקה ולאבד שליטה. ואז אני כזה, נושמת עמוק.
טוב. סליחה. בכל אופן, מה שניסיתי לומר הוא שאני באמת אוהבת את TED.
כאילו, אני אוהבת את כל מה שקשור לזה, זה מדהים.
כאילו, זה -- איני מסוגלת להתגבר על זה כרגע.
ואנשים לא יאמינו, ברצינות, מהיכן שאני באה,
שדבר כזה אפילו קיים.
אתם יודעים, כאילו אפילו, כלומר אני אוהבת את השם, ה -- TED.
כלומר אני יודעת שזה אדם אמיתי וכל זה, אבל אני רק אומרת שזה כאילו,
אתם מבינים, אני חושבת שזה מאוד מגניב איך שזה גם ראשי-תיבות,
שזה כאילו, אתם יודעים, שזה כאילו רעיון מאוד נעלה והכל.
אני אוהבת את זה.
ולמעשה, אני מתחברת לכל זה כמו הדבר הזה של הראשי-תיבות.
מכיוון שבעצם אני כעת סטודנטית שנה שניה ללימודי תואר.
בבית-ספר שלי -- לקחתי חלק בהקמת ארגון,
שהוא קשור בענייני מנהיגות,
משהו כמוכם, הייתם באמת אוהבים את זה והכל.
והארגון נקרא "דא בומב",
ו"דא בומב" -- לא כמו זה שאתם בונים וכו' --
זה כאילו, "דא בומב", שפירושו מן דומיניקני -- זה ראשי-תיבות --
ארגון מתנדבים אמריקאיים דומיניקנים למען אמהות ותינוקות.
אז, אני יודעת, אתם מבינים, כאילו השם קצת יותר מדיי ארוך,
אבל בגלל המלחמה בטרור וכל זה,
דיקן הסטודנטים ביקש מאיתנו להפסיק לומר "דא בומב"
ולהשתמש בשם המלא כדי שמישהו אולי לא יקבל כל מיני רעיונות.
כך, באופן בסיסי, "דא בומב" כאילו --
מה שהארגון מתנדבים אמריקאיים דומיניקנים למען אמהות ותינוקות עושה
הוא ביסודו, אנו מנסים לקדם סטודנטים המסתמנים כהבטחה אקדמית
ואשר הם גם אימהות כמוני.
אני אמא עובדת, ואני גם הולכת ללמוד מערכת שעות מלאה.
ואתם יודעים -- זה חשוב שיהיו מודלים לחיקוי.
כלומר, אני יודעת שסגנונות החיים שלנו לפעמים מאוד שונים.
אבל אפילו בעבודתי -- כאילו, רק קודמתי.
כעת זה ממש מרגש עבורי
מכיוון שאני עוזרת זוטרה למנכ"ל משותף
המשרת תחת סגן בכיר של נשיא לפיתוח עסקי.
זהו שם התפקיד החדש שלי.
אבל אני סבורה שבין אם אתה בעליה של חברה משלך ובין אם אתה רק מתחיל כמוני,
כאילו, משהו כזה הוא כה חיוני
בשביל שאנשים ימשיכו להרחיב את אופקיהם ושילמדו.
ואם לכל אחד, לכל האנשים באמת היתה גישה לזה,
זה יכל להיות עולם מאוד שונה, כפי שאני יודעת שאתם מכירים.
כך שאני סבורה שכל האנשים, אנו זקוקים לזה,
אבל במיוחד, אני מסתכלת על אנשים כמוני, כאילו,
אני מתכוונת, לטיניים, אנו עומדים להיות הרוב, במשהו כמו עוד שבועיים.
כך שמגיע לנו להיות חלק מחילופי הרעיונות כמו כל אחד אחר.
אז, אני מאוד שמחה שאתם עושים דבר כזה,
הופכים את ההרצאות לזמינות ברשת.
זה מאוד יפה. אני אוהבת את זה.
ואני פשוט -- אני אוהבת אתכם. אני אוהבת את TED.
ואם לא אכפת לכם, עכשיו בינינו, בעתיד, אחשוב על TED
בתור ראשי-תיבות של טכנולוגיה, בידור ודומיניקנים.
תודה רבה לכם.
(צחוק)
(מחיאות כפיים)
אז, זו היתה נוראידה,
ובדיוק כמו לוריין ואחרים שתפגשו היום,
אלו הן דמויות המבוססות על אנשים אמיתיים מחיי.
חברים, שכנים, משפחה.
אני שייכת למשפחה רב-תרבותית.
בעצם, האישה המבוגרת שראיתם קודם,
מבוססת באופן מאוד, מאוד רופף על דודה מדור של סבתי מצד אימי.
זהו סיפור ארוך, תאמינו לי.
אבל מעבר לרקע המשפחתי שלי,
הוריי גם שלחו אותי לבית-ספר של או"ם,
שם נתקלתי בשפע של דמויות חדשות
כולל אלכסנדריי, מורתי לצרפתית.
טוב, זה היה צרפתית למתחילים
וזו היתה מאדאם בואוסון, היא היתה מאוד צרפתייה.
זה היה כאילו, היא היתה שם בכיתה,
היא היתה מן צרפתייה טיפוסית.
היא היתה מאוד מהודרת, אבל היתה מליאת שעמום.
והיא היתה שם, והיתה מדברת כזה עם הכיתה,
מדברת על חוסר התוחלת הקיומי של החיים.
ואנחנו היינו רק בנות 11, כך שזה לא היה הולם.
אבל [גרמנית].
כן, לקחתי גרמנית במשך שלוש שנים,
וזו היתה באמת התנסות בגלל שהייתי השחורה היחידה בכיתה,
אפילו בבית-ספר של האו"ם.
אף על-פי שזה היה נהדר.
המורה, הרר סכטוף, הוא אף פעם לא הפלה.
אף פעם. הוא תמיד, אבל תמיד, התיחס לכל אחד מאיתנו
באופן שווה בצורה בלתי נסבלת בכיתה.
כך, היו המורים והיו החברים שלי,
חברי-כיתה מכל מיני מקומות.
רבים מהם עדיין חברים קרובים שלי.
וגם הם נתנו השראה לדמויות רבות.
לדוגמא, חברתי.
ובכן, רציתי רק לומר ערב טוב.
שמי פראווין מאנווי ותודה רבה על ההזדמנות שנתתם לי.
אין ספק, TED, שמו הולך לפניו ברחבי העולם.
אבל, אני במקור מהודו,
ורציתי להתחיל בזה שאספר לכם
ששרה ג'ונס אמרה לי פעם שתהיה לנו האפשרות
לבוא לכאן ל-TED קליפורניה.
מאוד שמחתי, והאמת גם הוקל לי,
מכיוון שאתם יודעים, אני פעילת זכויות אדם.
ובדרך-כלל עבודתי מביאה אותי לוושינגטון הבירה.
ושם, עליי להיות נוכחת בפגישות ולהיות בחברת כמה פוליטיקאים משמימים,
המנסים לתת לי הרגשה טובה
בכך שמספרים לי כמה פעמים הם אוכלים את הקארי בג'ורג'טאון.
אז אתם יכולים לדמיין -- טוב.
אבל אני נרגשת להיות כאן איתכם.
הלוואי שיכולנו להיות יותר זמן ביחד, אבל נשאיר זאת לפעם אחרת. בסדר? טוב.
(מחיאות כפיים)
ולצערי, איני חושבת שיהיה לנו הזמן לפגוש את כל מי שהבאתי לכאן, אבל --
אני מנסה להתנהג כראוי.
זו הפעם הראשונה שאני פה.
אבל אני כן רוצה להציג בפניכם כמה דמויות שאתם עשויים להכיר,
אם ראיתם "גשר ומנהרה".
או, ובכן, תודה.
ערב טוב.
שמי פאולין נינג,
ותחילה ברצוני לספר לכם שאני --
כמובן שאני שייכת לקהילה הסינית בניו-יורק.
אבל כאשר שרה ג'ונס ביקשה ממני לבוא ל-TED,
אמרתי תחילה שאני לא בטוחה --
עד לפני שנתיים, לא הייתם מוצאים אותי עומדת מול קהל של אנשים,
הרבה פחות מזה שיש פה
מכיוון שלא אהבתי לנאום
מכיוון שאני מרגישה שכמהגרת אין לי כישורים מספקים לדבר אנגלית.
אבל אז, החלטתי, בדיוק כמו המושל ארנולד שוורצנגר,
שאנסה בכל זאת.
(צחוק)
בתי -- בתי כתבה,
היא אמרה לי, "תמיד תתחילי את נאומך עם הומור."
אבל הרקע שלי --
אני רוצה לספר לכם סיפור רק בקצרה.
בעלי ואני, הבאנו לכאן את בננו ובתנו בשנות ה-80
כדי שיהיה להם החופש שלא היה לנו בסין באותו זמן.
וניסינו לחנך את ילדינו להיות גאים במורשתם, אבל זה מאוד קשה.
אתם יודעים, הייתי מדברת איתם סינית,
והם תמיד היו עונים לי באנגלית.
הם אוהבים מוזיקת רוק, תרבות הפופ, תרבות אמריקאית.
אבל ככל שהם מתבגרים,
כאשר מגיע הזמן שהם יתחילו לחשוב על חתונה,
אז אנו מצפים מהם שיהיו מודעים קצת יותר לתרבותם שלהם.
אבל זו הנקודה שיש לנו איתה בעיות.
בני, הוא אומר שהוא אינו מוכן להתחתן.
ויש לו אהובה, אבל היא אישה אמריקאית, לא סינית.
זה לא כזה גרוע, אבל אמרתי לו, "מה רע באישה סינית?"
אבל אני חושבת שהוא ישנה את דעתו בקרוב.
אז, החלטתי במקום זה להתרכז בבתי.
החתונה של בת היא מיוחדת בשביל האם.
אבל קודם היא אמרה שהיא אינה מעוניינת.
שהיא רק רוצה לבלות עם חבריה.
ואז שהיא בקולג', היא אף פעם לא באה הביתה.
והיא אינה רוצה שאבוא לבקר.
אז אמרתי, "מה כאן לא בסדר?"
התחלתי להאשים את בתי שיש לה חבר סודי.
אבל היא אמרה לי, "אמא, אין לך מה לדאוג בקשר לבנים
מפני שאיני אוהבת אותם."
(צחוק)
ואני אמרתי, "כן, גברים יכולים להיות קשים, אבל על כל הנשים להתרגל לזה."
היא אמרה, "לא אמא. אני מתכוונת שאיני אוהבת בנים. אני אוהבת בנות.
אני לסבית."
אני תמיד מחנכת את ילדיי לכבד ערכים אמריקאיים,
אבל אמרתי לבתי שזהו אחד חריג --
(צחוק)
שהיא אינה לסבית, שהיא רק מבולבלת מהבעיה האמריקאית הזו.
אבל היא אמרה לי, "אמא, היא לא אמריקאית."
היא אמרה שהיא מאוהבת בילדה סינית נחמדה.
(צחוק)
אלה הם המילים שאני מצפה לשמוע,
אבל מבני, לא מבתי.
(צחוק)
תחילה לא ידעתי מה לעשות.
אבל אז, עם הזמן, הבנתי שזה מה שהיא.
כך שלמרות שזה עדיין קשה לפעמים,
זה עוזר לדעת
שהחברה הינה יותר סובלנית, בגלל מקומות כאלה,
בגלל רעיונות כמו אלה
ואנשים כמוכם, בעלי ראש-פתוח.
כך שאני סבורה שאולי TED, משפיע על חיי אנשים
בדרכים שאולי אפילו אתם לא יודעים.
אז, למען בתי,
אני מודה לכם על הרעיונות שלכם ששווה להפיצם.
תודה לכם. שין שן.
(מחיאות כפיים)
ערב טוב. שמי האבי בלאהאל.
והייתי רוצה קודם כל להודות לשרה ג'ונס
שלחצה מאוד על הערביה היחידה שהיא הביאה עימה
להיות האחרונה להיום.
במקורי אני מירדן.
ואני מלמדת ספרות השוואתית במכללת קווינס.
זה לא הרוורד.
אבל אני מרגישה קצת כמו דג מחוץ למים.
אבל אני מאוד גאה בתלמידים שלי.
ואני רואה שכמה מהם הגיעו לכאן לכנס.
אז אתם תזכו בנקודות זכות נוספות שהבטחתי לכם.
אבל בעוד אני מודעת לכך שאני אולי לא נראית כמו תושב מקומי טיפוסי,
אני כן רוצה לומר שאנו נמצאים בחברה גלובלית.
אנו אף פעם לא כאלה שונים כפי שאולי המראה מעיד.
כך שאם תואילו להקשיב לי, אחלוק עמכם במהירות חלק מפסוק
שלמדתי בעל-פה בתור נערה צעירה בת 16.
אז, בזמנים העתיקים.
[ערבית]
והתרגום שלו הוא בערך כזה:
"אנא, הרשי לי להחזיק את ידך.
אני רוצה להחזיק את ידך.
וכאשר אני נוגע בך, אני מרגיש אושר פנימי.
זו הרגשה כזו שאת אהבתי, איני יכול להסתיר, איני יכול להסתיר, איני יכול להסתיר."
ובכן, בסדר, אבל אנא, אנא, אבל אנא.
אם זה נשמע מוכר, זה בגלל שבאותה תקופה של חיי
הייתי מאזינה לחיפושיות.
ברדיו, הם היו מאוד פופולריים.
אז כל זה בא לומר שאני אוהבת להאמין,
שעבור כל מילה שנועדה להפוך אותנו חרשים זה לזה,
תמיד יש ליריקה המחברת בחרוזים אוזניים ולבבות ברחבי היבשות.
ואני מתפללת שזוהי הדרך שנמצא בעצמנו, עם הזמן.
זה הכל. תודה רבה לכם על האפשרות שנתתם לי.
בסדר? נפלא.
(מחיאות כפיים)
תודה רבה לכולכם. זה היה מקסים.
תודה שאפשרתם לי להופיע בפניכם.
(מחיאות כפיים)
תודה רבה לכם. אני אוהבת אתכם.
(מחיאות כפיים)
טוב, תרשו לי להגיד זאת.
אני פשוט -- תודה.
אני רוצה להודות לכריס וג'קלין, ובעצם לכל אחד על ההופעה שלי כאן.
לקח הרבה זמן עד שהופעתי כאן, ואני מרגישה כאילו אני בבית,
ואני יודעת שהופעתי בכמה מהחברות שלכם
או שחלקכם ראו אותי במקומות אחרים,
אבל בכל הכנות, זהו אחד הקהלים הכי טובים שפגשתי אי-פעם.
כל הדבר הזה הוא מדהים, כך שתלכו ותמציאו את עצמכם מחדש מתי שבא לכם.
(מחיאות כפיים)