Jaký může být dobrý konec života?
Mám na mysli ten úplný konec.
Myslím umírání.
Každý z nás hodně přemýšlí, jak dobře žít.
Já bych však chtěla mluvit o tom, jak můžeme zvýšit své šance na dobrou smrt.
Nejsem však lékař - geriatr.
Věnuji se navrhování čtecích programů pro předškoláky.
Ale to, co o tomto tématu vím,
pochází z jedné studie, které se zúčastnili dva lidé.
Několik uplynulých let jsem pomáhala svým dvěma přátelům
aby měli takový konec života, jaký si přáli.
Jim a Shirley Modiniovi žili spolu 68 let
na svém ranči o rozloze 1700 akrů
v horách v kraji Sonoma.
Měli jen tolik zvířat, aby je to uživilo,
a tak jejich ranč se z velké většiny stal útočištěm
medvědů, lvů a dalších zvířat,
která tam žila.
To byl jejich sen.
Já jsem se seznámila s Jimem a Shirley, když jim bylo přes osmdesát.
Oba byli jedináčci, kteří se rozhodli, že nebudou mít děti.
Když jsme se spřátelili, stala jsem se jejich důvěrnicí.
a jejich zdravotním zastáncem,
ale zejména jsem se stala tím,
kdo zařizoval zážitky posledních dní jejich života.
A naučili jsme se pár věcí o tom, jak dosáhnout dobrého konce.
Jim a Shirley bojovali ve svých posledních letech
s rakovinou, zlomeninami, infekcemi, neurologickými nemocemi.
Ano, je pravda, že
na konci života se naše tělesné funkce
a nezávislost snižují na nulu.
Zjistili jsme, že pokud máme plán a máme navíc ty správné lidi,
můžeme udržet kvalitu života na vysoké úrovni.
Začátek konce nastane
uvědoměním si vlastní smrtelnosti, a v tu chvíli
Jim a Shirley vybrali organizaci ACR
aby se postarala o jejich ranč, až odejdou.
To jim dalo klid na to, aby se posunuli kupředu.
Může to být diagnóza. Může to být vaše intuice.
Ale jednu si řeknete "Už se mi čas krátí."
Jim a Shirley využili tu dobu k tomu, aby
oznámili kamarádům, že se blíží jejich konec
a že to jsou s tím vyrovnaní.
Umírání na rakovinu a umírání na neurologickou poruchu
jsou jiné.
V obou případech jsou poslední dny o tichém ujištění.
Jim zemřel jako první. Až do úplného konce byl při vědomí,
ale poslední den nemohl mluvit.
V jeho očích jsme viděly, že potřeboval ještě slyšet,
"Jime, všechno je v pořádku. O Shirley se postaráme
tady na ranči
a ACR se od teď bude starat o rezervaci."
Díky této zkušenosti se chci podělit o pět metod.
Na web jsem dala pracovní listy,
chcete-li, můžete si svůj konec sami naplánovat.
Plánem to totiž začíná.
Většina lidí totiž říká: "Chtěl bych umřít doma."
80 % Američanů umírá v nemocnici
nebo v domově důchodců.
Říkat, že chceme umřít doma, není plán.
Mnozí říkají "Jestli dopadnu takhle, zastřelte mě."
To taky není plán; a je to nelegální.
(smích)
Plán zahrnuje odpovědět si
na přímé otázky týkající se vašeho konce.
Kde chcete být, když už nebudete soběstační?
Jak se stavíte k lékařským zákrokům?
Kdo pohlídá, že váš plán je dodržován?
Budete potřebovat zastánce.
Mít více než jednoho zvyšuje šanci,
že získáte konec jaký si přejete.
Nepředpokládejte, že nejlepší volba je partner nebo dítě.
Měl by to být někdo, kdo má čas a je blízko
a může tenhle úkol dobře splnit, a taky
kdo dokáže jednat s lidmi pod tlakem
v situaci, která se neustále mění.
Připravit se na nemocnici je důležité.
Nejspíš vás přivezou na pohotovost
a to byste měli mít podchycené.
Připravte si jednostránkové shrnutí své anamnézy,
léků a informací od praktického lékaře.
Vložte to do výrazné obálky,
spolu s kopií své kartičky pojišťovny, plné moci,
a pokynu, že si nepřejete resuscitaci.
Ať má váš zastánce obálku v autě.
Jednu si přilepte na ledničku.
Když se na pohotovosti objevíte s touhle obálkou,
hodně věcí se tím technicky zjednoduší.
Budete potřebovat pečovatele.
Budete potřebovat ohodnotit svou osobní a finanční situaci
k rozhodnutí, jestli je lepší domov důchodců
nebo zůstat doma.
V každém případě nesmiřujte se.
Stálo nás pár omylů s nevhodnými pečovateli,
než jsme našli skvělý tým,
vedený Marshou,
která vás nenechá vyhrát v žolíkách jen proto, že umíráte,
ale vyrazí ven, natočit váš ranč na video,
když vy už ven nemůžete,
a Caitlin, která hlídá ranní cvičení,
ale taky ví, kdy potřebujete slyšet,
že o vaši ženu je dobře postaráno.
A nakonec poslední slova.
Co byste si přáli slyšet na konci svého života
a kdo je má pronést?
Podle mé zkušenosti budete chtít slyšet,
že všechno, co vás trápí, bude v pořádku.
Když uvěříte, že smíte odejít, zvládnete to.
Normálně je téma, které vzbuzuje strach a odmítání.
Já jsem se naučila,
že když strávíme nějaký čas plánováním konce svého života,
máme skvělou šanci udržet si kvalitu života.
Tady jsou Jim a Shirley poté, co se rozhodli,
kdo se bude dál starat o jejich ranč.
Tady je Jim jen pár týdnů před smrtí,
slaví narozeniny, kterých nečekal, že se dožije.
A toto je Shirley pár dní předtím než zemřela,
poslouchá čtení článku z novin
o tom, jak důležité je útočiště pro zvířata
na jejich ranči.
Jim a Shirley měli dobrý konec života
a tím, že ho s vámi sdílím,
bych ráda zvýšila šanci, že i ten náš bude dobrý.
Děkuji Vám za pozornost.
(Potlesk)