Как би изглеждал хубав край на живота?
Говоря за самия край.
За смъртта.
Всички мислим за това как да живеем добре.
Аз бих искала да говоря за това как да увеличим шансовете си да умрем добре.
Не съм лекар специалист в грижите за възрастни хора.
Правя програми за четене за деца в предучилищна.
Това, което знам по темата,
идва от проучване, направено с група от двама,
докато помагах на двама приятели да приключат живота си
по начин, който те искаха.
Джим и Шърли Модини прекараха 68-те си години брак
в 1700 акровото си ранчо в
планините на окръг Сонома.
Изкарваха достатъчно, за да свързват двата края,
така че голяма част от ранчото им да остане пристан за
мечките, лъвовете и всички останали животни,
които живееха там.
Това беше мечтата им.
Срещнах Джим и Шърли когато бяха около осемдесет годишни.
Никой от тях нямаше братя и сестри. Бяха решили да нямат деца.
След като се сприятелихме, станах техен попечител
и медицински адвокат,
но по-важното е, че станах човека,
който уреди подробностите около края на житейския им път.
Научихме някои неща за това как той да свърши добре.
През последните си години, Джим и Шърли се
сблъскаха с рак, фрактури, инфекции, неврологични заболявания.
Истина е.
Накрая, функциите на тялото и независимостта ни
клонят към нула.
Това, което открихме беше, че с адекватен план и правилните хора,
качеството на живот може да остане високо.
Началото на края e белязано
от осъзнаване че настъпва смъртта, и през това време
Джим и Шърли избраха резерватите АКР да вземат
ранчото им след смъртта им.
Това им помогна да продължат напред.
Може би ще бъде диагноза. А може би интуиция.
Обаче един ден и вие ще си кажете: "Това ще ме сполети и мен."
Джим и Шърли прекараха това време,
казвайки на приятелите си, че края им наближава и
те са окей с това.
Да умреш от рак и да умреш от неврологична болест
са две различни неща.
И в двата случая, последните дни са свързани с тихо успокоение.
Джим почина първи. Беше в съзнание до самия край,
но в последния си ден не можеше да говори.
Разбрахме по очите му, че иска да чуе:
"Всичко е уредено, Джим. Ще се грижим за Шърли
в ранчото,
а АКР ще се грижат за дивите ви животни завинаги".
От този си опит мога да споделя пет практики.
Качила съм формуляри онлайн,
така че ако искате, можете да планирате края на живота си.
Всичко започва с план.
Повечето хора казват, че предпочитат да умрат вкъщи.
Осемдесет процента от американците умират в болница
или в старчески дом.
Само да кажем, че искаме да умрем вкъщи не е план.
Много хора казват: "Ако стигна дотук, просто ме убий."
Това също не е план; нелегално е.
(Смях)
Планът включва откровени отговори
на директни въпроси за това, как искате да си отидете.
Къде искате да бъдете, когато вече не сте самостоятелен?
Какво предпочитате що се отнася до медицинската намеса?
Кой ще се погрижи планът ви да бъде следван?
Ще са ви нужни адвокати.
Наличието на повече от един адвокат
увеличава шансовете да получите края, който искате.
Не си мислете, че естественият избор е партньорът или детето ви.
Трябва да е някой, който има времето и възможността
да свърши тази работа добре. Искате това да е някой,
който може да работи с хора под напрежение
и непрекъснато променяща се ситуация.
Важно е да се подготвите за болницата.
Най-вероятно ще ви откарат в спешното и бихте искали
там всичко да е наред.
Пригответе си кратка медицинска история, максимум страница.
Споменете лекарствата си и информация за лекаря си.
Сложете листа в някой наистина светъл плик,
с копия от здравно-осигурителните си карти, пълномощното си
и документа за отказ или не от реанимация.
Дайте един такъв комплект на адвокатите си и им кажете да го сложат в колата си.
Залепете друго копие на хладилника.
Когато дойдете в Спешното с този плик,
приемането ви в чисто документален аспект ще се улесни максимално.
Ще са ви нужни болногледачи.
Ще ви се наложи да прецените характера си и финансовото си положение,
за да определите дали домът за възрастни хора
е по-добър вариант от оставането вкъщи.
И в двата случая -- не се привързвайте.
Ние преминахме през няколко не толкова подходящи гледачи,
преди да открием перфектния екип,
ръководен от Марша,
която няма да ви остави да спечелите на бинго, само защото умирате,
но ще излезе навън и ще снима ранчото ви с видеокамера,
понеже вие не можете да излезете.
Също и Кейтлин, която няма да ви остави да пропуснете сутрешната си гимнастика,
ще знае когато искате да чуете,
че жена ви е в сигурни ръце.
И няколко последни думи в заключение.
Какво искате да чуете, когато настъпи края
и от кого бихте искали да го чуете?
Опитът ми показва, че ще искате да чуете,
че за каквото и да се тревожите, всичко ще бъде наред.
Когато повярвате, че е ок да си отидете, ще го направите.
Това е тема, която обикновено предизвиква страх и отричане.
Научих обаче,
че ако отделим време да планираме края на живота си,
имаме по-голям шанс да поддържаме качеството си на живот.
Ето тук виждате Джим и Шърли, точно когато решиха
кой ще се грижи за ранчото им.
Това е Джим, няколко седмици преди да умре,
празнувайки рожден ден, който не очакваше да доживее.
Това тук е Шърли, само няколко дни преди да умре.
Четат й статия във вестника
за важността на резервата за дивите животни
в ранчо Модини.
Джим и Шърли имаха добър край на живота си.
Споделяйки тяхната история с вас,
се надявам да увелича шансовете ви да направите същото.
Благодаря ви.
(Аплодисменти)